239 



knippade folksagorna (t. ex. Lekoe, Torghatten, de syv Sostre, den 

 gigantiske hastmannen *) m. fl.), an de ofantliga massor af fiskmasar, 

 hvilka hvilade pa hafvet, der sillens eller sejens stimmar framgingo, och 

 at detsannna gafvo utseendet af en hvitsjudande branning, an hval- 

 h'skarnes plotsliga framvaltrande och vattensprutning, an "tyf-jo's" 

 (Lestris parasiticae) rauntra jagt efter fiskmasarne for att tvinga dem 

 att slappa sitt gripna rof o. s. v. Hartill kom lifvet ombord, der man 

 fick skada en brokig blandning af flera nationers representanter, norr- 

 man, engelsmiin, tyskar, fransman, ja t. o. in. lappar, hvilka ej forsma 

 detta nutidens kommunikations-medel. Skarpa ordvexlingar uppstodo 

 stundom inellan dessa trakters lasare (Lammersianer) och en med- 

 toljande katolsk proselyt-varfvare fran Altengard, hvilken med makalos 

 frackhet framkastade sina satser och fornekade alia historiska facta; 

 och vid besoken i de inre fjordarne, der angbaten endast fa ganger 

 forut visat sig, framskyndade talrika langa och smala elf-batar, lastade 

 med brokigt kladda lappar, hvilkas uttrycksfulla forvaning lifligt pa- 

 minde om berattelserna om Indianernas bestortning vid asynen af 

 Columbi stora skepp. 



Efter att vid Hammerfest hafva gjort en dags exkursion, ehuru 

 der, liksom vid Tromsoe, en nastan fullstandig vinter annu radde, 

 lemnade jag foljande morgon denna af sina trankokerier stinkande 

 stad, under hopp, att vid de langre in i landet gaende vikarnes botten 

 vegetationen skulle vara langre framskriden eller atminstone marken 

 mindre snobetackt. Den blott 1 Vo dygn langa resan harifran till 

 Stangnass i Tana-fjorden, hvarest jag lemnade angbaten och bat- 

 ledes fardades till elfvens mynning, var utan gensagelse den intres- 

 santaste jag nagonsin foretagit, och isynnerhet erbjod natten mellan 

 den 21 och 22 Juni en serie af storartade taflor, som val lonade 

 somnlosheten under densamma. Redan pa aftonen passerade vi nem- 

 ligen Svasrholts markvardiga "fuglevasr", en i hafvet tvarbrant ned- 

 stortande klippa med djupa inat gaende gangar, der milliontals foglar 

 (hufvudsakligen Larus tridactylus) bekladde hafvet och klipporna samt 

 sasotn gigantiska moln kringsvarmade i luften, hvilken de fyllde med 



1) HastmannOe ar en hog ur hafvet sig resande klippa, i hvilken, sedd fran 

 ett visst hall, man latt med nagon fantasi kan skada en ofantlig ryttare; "det ar 

 Oden, som betslar sin gangare med polcirkeln." Fortornad pa trollcpinnan vid Lekoe, 

 (ett stort steublock pa spetsen af denna nngefar 20 mil aflagsna kh'ppa) afskot han, 

 euligt folksagan, mot henne sin bage och det med sadan kraft, att den ungefar midt 

 emellan dem liggande Torghatten af pilen genombornides , och annu i dag kan man 

 fran de nedanfor Torghatten seglande fartygen skada dagern midt igenom fjallet. 



