240 



sina iienomtranganHe skran. Man kan <_ r !>ra si-,' ott ungefarligt begrepp 

 uin antalet af dessa foglar, da, oaktadt detta s. k. "vrcr" ar ett af de 

 inest otillgangliga, bar arligen insamlas 9 10,000 iigg ocb foglarnes 

 antal, langt ifran att minskas, synes standigt okas. Ef'ter att der- 

 efter skadat Kjollefjordens miirkvardiga klippblock, at' hvilka ett ;ir 

 vida beryktadt under namn af Finnkyrkan, nalkades vi Nordkyn. 

 Xntnrskonare vuer, mera storartade och djerfva fjallbranter bar jag 

 val skadat, men bar ofvervaldigades man oemotstcandligt af den tanken: 

 "bar sta vi pa toppen af jorden", bfir brottas landet och bafvet om 

 herravaldet i norden, da pa en gang Nordkaps tviirbranta, trotsi^a 

 klippvagg ocb Nordkyns forsigtigt framskjutande udde visade sig i 

 nridnattsolens niatta belysning och under en dodstystnad. som endast 

 stordes af Ishafvets sakta rullning ocb bruset af dess "boljor, som sla 

 emot skaren." 



Genast vid ankomsten till Tana-elfven visade det sig, att jag 

 langt ifran att komma for sent till dessa trakter, sasom jag fruktat, 

 snarare kom for tidigt. Intet blad visade sig annu pa bjorkarne, sno 

 tackte ej blott ofverallt fjiillens toppar och sluttningar, utan lag afven 

 flerestades anda ned till hafsstranden. Snbblandadt regn foil dessutom 

 nastan dagligen under mitt 8 dagar langa vistande ha'rstades, hvadan 

 det intryck jag erholl af saval vaderleken sora vegetationen i dessa 

 trakter vid midsommartiden ej var det fordelaktigaste. Allmant for- 

 sakrades dock, att ebtiru visserligen de foregaende fern aren varit 

 ovanligt kalla, detta dock haruti ofvertr.iflfade dem alia, sa att vege- 

 tationen vore minst en manad sednare an vanliga ar. Det oaktadt 

 fann jag harstades, isynnerhet af lafvar, atskilliga utmarkta och sall- 

 synta arter, som val lonade de fdretagna exkursionerna. 



Den 29 Juni lemnade jag flodmynningen och fardades, liggande i 

 en af de bar vanliga, ytterst smala och i begge andarne snipiga ba- 

 tarne, uppfor floden, framstakad af tvenne lappar, ett bar mycket 

 vanligt satt att fardas, som pa en gang ar ganska bebagligt och tem- 

 ligen hastigt. Pilsnaren pa stranderna blomstrade nu som bast, och 

 isynnerhet Salix lanata pralade med sina stora "guldgula fransar", 

 som bjert afstucko mot de nyutslagna bladens spada gronska. Tussi- 

 lago Farfara hade afven nyss utslagit pa stranderna, hvilka erbjodo 

 ett ganska eget utseende derigenom, att floden standigt undergrafver 

 densamma, sa att sedan grasmattan med buskar och trad nedstortar 

 i elfven. Efter 3 mils fard uppnaddes Seida lappby, hvarifran jag at- 

 foljd af barare genast foretog vandringen ofver de fjall, som skilja 

 Tana-elfven och Varanger-tjorden, till hvilkens innersta vik jag tidigt 

 pafoljande morgon anlande. 



