241 



liar inbjbds jag af Prosten Sommerfelt, en son af den utmarkte 

 Botanisten, att i hans hem taga hufvudqvarter under sommaren, och 

 jag begagnade mig sa mycket heldre haraf, som jag fran denna punkt 

 kunde, sa att saga, beherrska ej blott Tana-dalen, utan afven hela 

 Varanger-tjorden, och med latthet anstalla utflygter at alia hall, afven- 

 som derfore att dessa trakter endast hastigt blifvit genomresta af de 

 fa botanister, som besokt Ost-Finmarken och som hufvudsakligen uppe- 

 hallit sig langre ut i fjorden sasom kring Wardbe och Wadsbe. Har- 

 till kom ej blott, att jag genom ett besbk i Wadsb'e snart nog blef 

 bfvertygad om, att langre ut i fjorden varen vida mindre utvecklat 

 sig, utan afven att jag i Prosten Sommerfelt fann saval ett angenamt 

 och nyttigt siillskap som en god och val behbflig tolk. For att nern- 

 ligen kunna alldeles obehindradt resa i dessa trakter, maste man be- 

 sitta en ganska ovanlig sprakkunskap af ej blott Norska och Lappska, 

 utan afven Finska och antingen Ryska eller atminstone "Russisk" 

 d. v. s. den forvrangda Norska med Ryska andelser, som har af all- 

 mogen begagnas vid samtal med de fran Archangel och Kola med 

 mjol hitkommande handlande, och som Ryssarne anse for en fullgod 

 Norska, liksom Norrmannen for en lika fbrtrafflig Ryska. For mig, 

 som i denna babyloniska sprakfbrbistring var alldeles frammande, var 

 derfore denna hjelp hbgst valkommen, och saknaden deraf kandes 

 ganska lifligt pa de vandringar, som jag fbretog antingen ensam eller 

 atfbljd af ett par lappska eller finska barare, hvilka ej fbrstodo eller, 

 sasom de uttryckte sig, ej "horde" Norska. 



Haromkring fbretog jag nu dagligen exkursioner under hela som- 

 maren, med undantag af nagra fa langre utflygter, hvilka jag sarskildt 

 skall omnamna. Vegetationen fortskred, oaktadt den laga temperatu- 

 ren, genom det standiga solljuset dag och natt ganska fort, sa att 

 redan i medlet af Juli en liflig grbnska utbredde sig ej blott pa de 

 frodiga strandangarne utan afven pa de bjbrkkladda sluttningarna af 

 fjallen, som pa obetydligt afstand fran hafvet omkransa detsamma med 

 sina under en stor del af denna seminar snbiga hjessor. Den torftig- 

 het, som man vanligen fbrestaller sig rada i dessa trakters vaxtverld, 

 iinnes alldeles icke till, utan man maste snarare fbrvanas, a.tt en sa 

 frodig grasvaxt och en sa skiftande fargprakt, som visar sig isynnerhet 

 vid backarne i den nedre bjbrkregionen, kan finnas sa nara nordpolen. 

 Hartill kommer en ofantlig liflighet i djurverlden, ty oafsedt den nastan 

 fabelaktiga mangden af hafvets innevanare, saval af lagre hafsdjur, 

 som af fiskar och sjbfoglar, visar sig pa land en stor rikedom af hbg- 

 nordiska fogelarter, hvilka bfverallt fylla de tata pilsnaren och bjbrk- 



