243 



behagligt intryck. Sa t. ex. da jag den 13 Juli for forsta gangen be- 

 sokte densarama, ankommo pa denna enda dag l } ej mindre an 57 

 storre och mindre med mjol lastade fartyg fran Hvita hafvet, hvilkas 

 med langa skagg och rockar prydda besattningar fyllde alia handels- 

 bodar, hvilka tillika. aro krogar, och i branvinet sokte vederqvickelse 

 efter fardens modor. Ett fylleri i sa stor skala som harstades har jag 

 aldrig skadat eller kunnat forestalla mig, ty gatorna hvimlade ofverallt 

 af druckna lappar, finnar, norrman och ryssar, hvilka under skral och 

 prat vandrade fran den ena handelsboden till den andra, till dess de 

 i nagon vra eller rannsten maste hemta nya krafter till fortsatta fylleri- 

 idrotter. Ryssarnes forbittring mot Engelsmannen gaf sig harunder 

 ofta luft i de knutna nafvar och hotande atborder, med hvilka de beled- 

 sagade det "twy Engelsmanni", hvarmed de helsade mig (da min 

 portor och utrustuing lato dem i mig skada nagon excentrisk Albions 

 son), men en skarp blick var dock tillracklig att nastan ogonblickligen 

 framkalla de odmjukaste bugningar. 



En annan fard, som jag fran Nyborg foretog, var till Polmak, 

 ett litet nybygdt lappkapell vid Tana-elfven, 6 mil fran dess myn- 

 ning och alldeles invid Finska gransen. Under denna (d. 18 20 Juli) 

 fick jag for forsta gangen gora en rigtig bekantskap med dessa trak- 

 ters plagoris, myggorna, hvilka nu i otaliga massor framkommo ur de 

 vidstrackta trasken, spridande plagor, ja nastan fdrtviflan bland men- 

 niskor och kreatur. Nagon forestalling harom kan man ej bilda sig, 

 utan att sjelf hafva erfarit det, och jag kan ej annat an instamma i 

 deras yttranden, som pasta, att den korta sommaren harstades for- 

 lorar en stor del af sitt behag blott och bart genom myggen. Den 

 art, som nu bildade dessa tata, blodtorstiga skaror, var den i vara 

 trakter oftast forekommande, men langre fram pa sommareu efter- 



Hammcrfcst 391 927 1125 



Wardoc 193 407 



Wadsoe 234 388 886 



Naturligtvis ar detta att tillskrifva det rika fiskc, som liar finncs, och som ej blott pa 

 scdnarc tidcr adragit sig i de sydligare Norska stadcrna bosatta handlandes upp- 

 niarksanilict, utan iifven sedan lang tid tillbaka astadkommit en liflig handel med 

 Ryssar fran Archangel och Kola. Men a andra sidan ar det afven att ihagkomma, 

 att blokaden af des.a hamnar under krigct mellan liyssland och Vestmakterna maste 

 invcrka mcnligt pa befolkningens antal i Finmarkcn, och det ar derforc troligt, att 

 inneA'anarncs antal i mcdlet af 1853 var storre an vid slutet af 1855. 



1) Orsaken till detta stora antal ar dock att soka deri, att isen i Hvita hafvet 

 just nu val ej forsvunnit , men blifvit landlos , sa att denna forsta karavan af "lodjor" 

 och "ransikor" kundc smyga sig ut for att fran Finmarkeu hemta sina fisk-ladchiingar. 



