245 



^Bfc* 



halla ett akta lapp-cranium. Sadana kunna nemligen erhallas ur de 

 gamla, hedniska lapparnes grafvar, hvilka bar forefinnas i stenrosen, 

 och jag oppnade ett par sadana, men i alia voro antingen hela skal- 

 larne eller deras bakre del all deles formultnad. Svarigheten att upp- 

 tacka dessa af flata stenar bildade stenkistor, hvilka sedan blifvit be- 

 tackta med en mangd ofvanpa vrakta stenar, jemte min knappa tid 

 gjorde, att dessa mina forsok misslyckades. 



Af botaniskt intresse hade denna fard till Polniak foga att erbjuda. 

 Traden bilda haromkring tatare och resligare lundar, och atskilliga 

 allmanna sydligare vaxter visa sig, men pa samma gang forsvinna 

 afven de sallsyntare, for Finmarken mera egendomliga arterna. Der- 

 emot vanns under en annan langre utflygt, som jag straxt derefter 

 foretog till Laxefjorden, ett rikare botaniskt utbyte, och da jag under 

 densamma blef bekant med och fbrsatt uti manga for mig ovanliga 

 och obekanta forhallanden, kan jag ej neka mig nojet att i korthet 

 skildra densamma. 



Den 23 Juli lemnade jag i Prosten Sommerfelts sallskap Nyborg, 

 vandrade ofver Seida-fjallen och fardades utfor Tana-elfven och dess 

 forsar ned till dess mynning, Guldholmen. Vidstrackta sandbankar 

 uppskoto nu ofverallt i floden, och det fordrades vara lappars hela 

 lokalkannedom for att kunna lotsa baten fram i de smala, slingrande 

 rannorna mellan desamma. Flerestades visade sig afven pa stranderna 

 vidstrackta flygsandsfalt med stora sanddrifvor, som mer och mer in- 

 krakta pa den omgifvande marken. Pafoljande dag afseglade vi 

 jemte 5 lappar, hvilka voro betingade att sasom barare medfolja under 

 hela denna fard, med god vind ofver den bedragliga Tana-fjorden, och 

 ankommo pa aftonen samma dag till Vester-Tanen, der en nagot of- 

 ver 5 mil lang vandring ofver omvexlande fjall och dalar begynte. 

 Endast en hastig blick pa fjallen visade, att man i ar harstades hade 

 att vanta sig en besvarligare vandring och ett obetydligare utbyte an 

 andra ar, da dessa fjall, som annars vid denna tid bruka vara sno- 

 fria, nu buro stora hvita tacken, der ej dessa sednare voro svagt 

 purprade af "den roda snbn." Men vid sjelfva kanten af dessa drifvor 

 pralade dock nu i sin basta fagring den vackra Ranunculus nivalis, 

 och vid backen Njoammeljok visade sig jemte denna stora massor at 

 den sallsynta, af ingen nu lefvande Skandinavisk botanist tagna Ran. 

 sulphureus. Att jag ej forsummade tillfallet att af densamma insamla 

 ett rikligt fdrrad, ar naturligt, och jag lat mig harvid ej afskracka af 

 den skarpa frost, som, oaktadt midnattssolen annu kastade sina stralar, 

 betackte vattnet med en tunn isskorpa och forsilfrade dvergbjorkens 



