pa morgonen vadret ater var teraligen lugnt, amnade jag fortsatta min 

 fard, men knappt hade mina senfardiga finnar komrait i ordning, forran 

 en ny haftig n.n.o. storm gjorde det omojligt att tanka h&rpa. Da 

 jag emellertid nodvandigt maste hinna till Wardoe, innan angbaten 

 gick derifran, aterstod for mig ej annat an vandra trenne mil ofver 

 fjallen, och att detta ej var nagon lusttur, finner enhvar latt, da stor- 

 men lag alldeles. i ansigtet och snart borjade medfora stora byar af 

 smaltande sno, hvilken geuom vindens haftighet drefs parallelt med 

 marken. Alldeles genomvat och forfrusen framkom jag vid middags- 

 tiden till Svartnses, der jag i brist pa klader till ombyte (alia mina 

 saker voro nemligen qvarlemnade iWadsoe for att medfolja angbaten) 

 maste sjelf taga plats i spisen for att uppvarma och torka mig. Forst 

 efter 5 timmars vantan kunde jag erhalla nagra karlar, hvilka vagade 

 satta mig Sfver det smala, men nu hvitskummande sundet, som skiljer 

 Wardoe fran fasta landet, och jag har sedan mangen gang for- 

 undrat mig ofver, att jag ej genom denna vandring adrog mig en haftig 

 forkylning. Da jag den foljande morgonen skulle borja mina under- 

 sokningar, befanns marken tackt af V, aln djup sno, hvilken enligt 

 sednare underrattelser fran dessa trakter annu i dag qvarligger. Ang- 

 baten maste for stormen qvardroja 1 '/2 dygn, sa att vi forst den 17 

 pa aftonen lemnade Wardoe och efter att hafva passerat Nordkyn 

 och Nordkap anlande den 19 pa morgonen till Hammerfest, der jag 

 genast begaf mig ombord pa den mot sb'der gaende angbaten. Da 

 denna nu om natterna maste ligga for ankar, upptog hemfarden en 

 ganska lang tid, och da tillika samma trakter som pa uppresan pas- 

 serades, erbjodo de ej langre nyhetens behag. Det enda afbrottet i 

 enformigheten lemnade det vackra skadespelet af hafvets fosforescens 

 om natterna saint upptagandet ombord af tvenne forlista skeppsbesatt- 

 ningar, hvilket sednare i dessa trakter tyckes hora sa till ordningen 

 for dagen, att ingen faster sig sardeles dervid. Storsta delen af den 

 manliga befolkningen harstades omkommer afven pa hafvet, sa att det 

 ar en sallsynthet att har fa skada en aldre man, och med en ton at' 

 half medomkan, halft forakt horde jag en fiskare omtala en person, 

 som "dott pa land." Den 29 September anlande jag till Trond- 

 hjem, hvarifran jag den 3 Oktober pa angbat for till Levanger och 

 sedan genom den vackra Vasrdaleu, Jemtland och Medelpad till Sunds- 

 vall. Slutligen anlande jag den 13 Oktober, efter 4 '/. z manaders fran- 

 varo, till Upsala, der oregelmessigheten i postgangeu fran Finmarken 

 hade fororsakat de bestamdaste rykten om min dod. 



23 



