2.V4 



Jag bar nu i korthet skildrat resans gang, men innan jag ned- 

 la'gger pcnnan, ma det tillatas mig att mod nagra ord soka teckna 

 voL'i'tationens beskaffenhet i dessa nojder, i hvilka jag tillbragte den 

 forflutna sommaren. Sasom jag fnrut anmarkt, ar det ej bar lampligt 

 att inga i nagon detaljerad beskrifning af denna sak, men jag anser 

 det sa mycket mindre opassande att med nau'ra drag soka teckna de 

 intryck, som jag af viixtverlden i Ost-Finmarkcn erholl, som jag der- 

 igenom blir satt. i tillfalle att, sa mycket. pa mig ankommer, skingra 

 en at' de fordomar, som jag ej sallan funnit bysas om detta land afven 

 af personer med verklig bildning ocb lardom. Det ar nemligen ej ovan- 

 ligt att fa bora sadana fb'restallningar som den, att vegetationen bar- 

 stiides ar inskrankt blott till mossor och lafvar samt pa sin hojd till 

 en eller annan lagvaxt planta, som bland is ocb sno fb'rer ett tynande 

 ocb problematiskt lif, under det att i verkligheten, sasom jag re- 

 dan antydt, vegetationen barstades (pa vissa lokaler) snarare vacker 

 forvaning genom en relatift stor rikedom ocb yppigbet, som man ej 

 kan vanta sig i ett sa nordligt land. Orsaken till de gynnsamma tor- 

 ballanden, som framalstra denna, ar bufvudsakligen Golfs trommen, 

 bvilken bindrar bafvet afven under den strangaste vinter att tillfrysa 

 (utom i de innersta vikarne) och betydligt bojer medeltemperaturen, 

 afvensom sommarens standiga solljus, som i hog grad paskyndar vax- 

 ternas utveckling ocb isynnerhet pa de mot s^der vanda bergsluttnin- 

 garne framkallar en forvanande yppigbet. 



Betrakta vi Ost-Finmarken i sin belbet, sa finna vi, att storsta 

 delen deraf ut gores af fjallslatter, bvilka dock aldrig na nagon sa be- 

 tydande bojd, att snon standigt qvarligger, utom under vissa, mindre 

 gynnsiimma somrar. Dessa vidstrackta bedar aro endast bfir ocb der 

 afbrutna af flod- ocb backdalar eller af mer eller mindre djupt in- 

 skjutande bafsvikar, i bvilka klipporna an tvarbrant nedstorta, an vid 

 sin fot ega storre eller mindre strackor af uppslammadt land. De till 

 langd och bredd ej obetydliga dalar, som pa vissa stallen forefinnas, 

 vanligen uppfyllda af karr och torfmossar, visa sig ofta med lattbet 

 vara intet annat an forntida bafsvikar. Efter dessa korta anmark- 

 ningar ofvergar jag till en skizzerad beskrifning af vegetationen bar- 

 stades, sadan den visar sig i sin sommarfagring d. v. s. i slutet afJuli 

 och borjan af Augusti manader. 



Begifva vi oss upp i slatttjallsregionen, mbter blicken intet trad, 

 ingen hogre buske, utan endast lag% r axta, vanligen torra och risaktiga 

 orter, som glest betacka marken, der den ej belt och ballet holjes af 



