255 



stensplittror eller hvitfargas af talrika lafarter 1 ). Saval djur- som 

 vjixtverlden visar har en hog grad af fattigdom och enformighet, som 

 forlanar at det hela en priigel af tysthet och odslighet, som i langrlen 

 inaste blifva trottande. Har ar det, som fjall-lappen flyttar omkring 

 med sin kata och sin renhjord och utom honom soker ingen mensk- 

 lig varelse sin boning pa dessa magra hedar, der ej sallan under hog- 

 soramaren de sparsamma blommorna ha'rjas af starka frostnatter, samt 

 der stormar och snomassor under vintern maste utofva ett fasavackande 

 tyranni. En djup tystnad rader harstades, endast afbruten af "hejlons" 

 ( Charadrius apricarius och morinellus) enformiga och klagande laten , 

 af "bjekkans" ( Falco lagopus) genomtrangande och jemrande skri eller 

 af de uppskramda ripornas galla sqvattrande och bullrande flygt. Vax- 

 terna forkrympas i allmanhet till sma pygmeer, sasom dverg-pilen (Sa- 

 lix herbacea), som Iran sin underjordiska stain uppsancler endast na- 

 gra fa blad, dverg-bjorken (Betula nana), krakriset ( Empetrum ni- 

 grum), Gnaphalium supinum, Antennaria alpina, Diapensia lap- 

 2)onica, Sibbaldia procwnbens, Arctostaphylos alpina, Juncus trifi- 

 duSj Luzula spicata och arcuata, nagra starr- och gras-arter m. fl., 

 bildande en tunn gragron matta, som endast pa spridda punkter er- 

 haller ett prydligare utseende genom de vai ej stora och prunkande, 

 men tack a, och vanligen i massor samlade blommorna af Silcne acau- 

 /?'-?, SamfrcKja oppositifolia , Dry as octopetala, Pedicularis lappo- 

 nica, Azalea procumbens , Andromeda hypnoides och nagra fa and ra. 

 Endast der vatten samlat sig, vissar sig en storre yppighet; backarnes 

 strander forgyllas ej sallan af Ranunculus nivalis och Viola biflora, 

 blandade med atskilliga andra mindre lysande fjallvaxter (Ranunculus 

 pygmaeus, Cerastiutn trigynum, Epilobium alpinum, Saxifraga 

 nivalis, stdlaris och aizoides, Oxyria m. fl. dylika , och i ka'rren 

 hafva nagra af de hardigaste storre pilarterna (Salix glauca, Lappo- 

 num, lanata), hvilkas blommor och hangen naturen sjelf forsett med 

 skyddande pelsverk, nedslagit sina bopalar jemte hogvaxtare starr- 

 och gras-arter samt nagra fran bjorkregionen hit uppstigande orter. 



Begifva vi oss ned fran dessa foga inbjudande slatter, mota oss 

 vid ungefar 700 fots hojd ofver hafvet 2 ) de forsta bjorkarne, har for- 



1) "Calidissimas orbis partes regit Palmanim familia, terras calidas incolunt frute- 

 scentes plantarum gentcs. australcs Europac plagas nuincrosa orimt herharum corona, 

 Belgium Daniamquc graminum occupant copiae, Sueciam Mtiscoruin agmina, ultimam 

 vcro frigidissimamque Lapponiam pallidae Algae, praesertim albi Lichcnes. En ulti- 

 mam vegetationis gradum in terra ultima!" Linn. Fl. Lapp. 



2) Att uppgifva nagoii bc'^tiund griins, ofver hvilken bjorken ej stigcr, ar omoj- 



