258 



sjelfva skola verka for ett sadant resultat, ej tornuftigtvis kan upp- 

 tankas. 



JDet aterstar nu blott att anfora den tredje vegetations-regionen 

 barstades, nemligen hafs-st randen, och bar finn;i vi at'ven en ej obe- 

 tydlig rikedom pa, utmarktare vaxtartor. Isynnerhet upptrada Cochlea- 

 riae bar i stort antal at' former och individer, lemnande ett krat'tigt 

 botemedel mot en af dessa trakters vanligaste ocb mest harjande sjuk- 

 domar, skb'rbjuggen. Ocb da dessa strander utvidga sig till frodiga 

 angar, pa bvilka alnshogt gras bildar en tat matt a, som smyckas at' 

 talrika blommors skiftande fargprakt, da man ofvanfor dessa strand- 

 angar ser de leende lundarne, kring bvilka de bradstupande fja'llen 

 bilda en allvarlig ram, da man bar hb'r talrika foglars glada sanger 

 ocb ser allt andas lit och gliidje, da tycker sig tramlingen nastan 

 torflyttad till den gamle Rudbecks "Lappska paradis", hvars berrligbet 

 dock, mera an all anuan pa jorden, bar det t'elet att vara alltfor 

 kort ocb turganglig. 



Sadan ar en svag kopia af den tafla, som vaxtverlden i dessa 

 byperboreiska nejder synts mig bilda ocb i hvilken detaljerna bar ej 

 kunnat utforas, ej blott af brist pa utrymme utan afven pa kunskaper. 

 Det ar nemligen knappt nagon del af Skandinavien, som sa litet blit- 

 vit af botanister undersokt, som Ost-Finmarken, och mycket aterstar 

 dertore bar annu att gora ocb undersb'ka. Hittills bafva inom Ost- 

 Finmarken blifvit amnarkta nagot ofver 400 Fanerogamer ocb orm- 

 bunkar. 



Betrakta vi nu detta lands vegetation i sin belbet utan afseende 

 pa dess fordelning pa olika regoiner och lokaler, sa finna vi latt, att 

 den utgores af flera sarskilda delar, som hftr blifvit fcirenade till ett 

 belt. De faktorer, i hvilka jag trott mig finna, att Ost-Finmarkens 

 vegetation kan uppdelas, aro foljande: 



1. Vaxter med stor geogralisk utbredning, hvilka ej aro synner- 

 ligen bundna vid ett visst klimat, utan ega stor latthet att lampa sig 

 efter olika yttre torhallanden, bvarfiire de afven antriift'as ofver hela 

 Skandinavien ocb atminstone stb'rsta delen af den tempererade zonen 

 i gamla verlden. Sasom exempel pa dylika ma blott namnas Tri- 

 pleurospermum inodorum, Achillaea Millefolium, Antennaria dioica, 

 Solidago Virgaurea, Tussilago Farfara, Taraxacum ofjicinale, 

 Campanula rotundifolia m. fl. 



2. Fjallvaxter, som i sydligare trakter endast forekomma pa sjelfva 

 fjiillen, men bar nedstiga anda till hafvets niva. Exempelvis ma nam- 

 nas Gnaphalium norvegicum ochtynnm, Antennaria alpina, Eri- 



