U8 C. T. Odhner. 



till denna punkt, for att da i sammanhang med det foljande kunna be- 

 handla densamma. 



II. Svenska gtftdernag forfattnlng, fran Stadalagcns 

 utfardaiide Hill 1619 ar* atadga. 



Det Svenska stadsvasendet narmast tore StadsLagens utfardande 

 foreter en hog grad af obestamdhet och forvirring. Deri forefanns 

 en blandning af Svenska och Tyska eleraenter, bland hvilka de se- 

 nare borjade fa ofverhand, vidare en blandning af sedvanjeratt och 

 skrifven lag, andtligen afven en blandning af landsratt och stadsratt, 

 ty det lider intet tvifvel, att ju en del af de mindre handelsplatserna, 

 isynnerhet de nyare, annu voro underordnade den forra. Hvad sora 

 saledes behofdes, var en enda gemensara lag, der alia dessa olikartade 

 faktiska forhallanden voro med hvarandraa koncilierade och samman- 

 arbetade till ett helt, der Tyskarnes faktiska inflytande erhb'll laglig 

 form och bestiimda granser, der de enskilta sedvanjorna och ratterna 

 vunno tillborligt erkannande och rum for en andamalsenlig utveckling 

 af de lokala egenheterna. Anledningen och grundvalen till denna ge- 

 mensamma lagstiftning for staderna gafs genom den 1347 utgifna all- 

 manna Landslagen, hvilken snart efterfoljdes af den nya allmanna 

 Stadslagen 1 ). Denna lag kan betraktas ur tvenne synpunkter: han har 

 a den ena sidan for sitt upphof att tacka de sarskilta yrken och sys- 

 selsattningar, hvilka skapade staderna och annu utgjorde deras enda 

 eller atminstone konstitutiva element, for dessa och inga andra ar han 

 beraknad, han utgor foljaktligen ett vigtigt moment i Svenska stands- 

 forfattningens historia och framstar ur denna synpunkt sasom en Stands- 

 lag, hvarigenom Svenska Borgarestandet for forsta gangen framtrader 

 sasom en ordnad samhallsorgan. Men som detta stand i anseende till 



1 ) Tidepunktcn f5r bans utfiirdande bar jag i anf. Bidrng sOkt bestamma till aren 

 1350 57 ss. 23 4 n. pa der anfOrda grander. Finge man antaga riktigbeten af 

 Arnells pastaende (Anm. till St.L. Kpml.B. XXXII), neml. att St.L. forst varit lam- 

 pad for Stockholms stad, sa skulle man lint kunna fOrmoda, att, da JOnkOpiugs stad 

 1349 tillstaddes begagna samma byserkeratt som Stockholm, med denna B.R. menades 

 Stadsbigen (hvilken afven pa andra stallen sa benamnes, t ex. i priv. f6r Ulfsby 1365), 

 och att sal. den scnare blifvit utgifven straxt efter Landslngcu. Men detta Arnells an- 

 tagande saknar tydl. giltiga skal : hvad som forledt honom dertill, ftr sannolikt lydelseu 

 af 1618 ars nppliiga, da till grand fOr densamma utan tvifvel lades de i Stockholm 

 befintliga cxcmplaren, hvarigenom kominit att dcri inflyta flera f6r Stockholm enskilt 

 afeedda stadganden. Se Kpml.B. XX, XXXII, RdstB. XIV, BOB. XXHI. Saram. 

 m. v. XIV. 



