Bidrag till Svenska StadsfOrfattuingens Historia. 131 



tydande. Detta var annu blott handelsen med Stockholm, hvilken 

 stad dock stod i alltfor nara och oafbruten beroring med den hogsta 

 makten, for att nagonsin kunna fran denna losgora sig. Stockholm in- 

 tog likval flera ganger under Unionstiden en sjelfstandig hallning vid 

 de inhemska striderna, an for, an emot Unionskonungarne, och den all- 

 manna opinionen synes hafva tillerkant denna stad en ej ringa politisk 

 betydelse, liksom afven vigtiga fbretradesrattigheter ofta tillades staden 

 eller hans myndiga Rad af de herrskande partierna for att vinna ho- 

 nom l ). Men a andra sidan finner man ock, att Stockholms ofvan- 

 namnda stallning stundom foranledt ingrepp i dess lagliga rattigheter. 

 For ofrigt befunno sig staderna under hela 1400-talet i en temligen 

 undanskymd och derfore val ock oberoende stallning, med stor frihet 

 att utveckla lokala egenheter. Storre enhet och storre beroende in- 

 tradde med Gustaf I, och sedermera vaxte oupphorligt det nit och 

 intresse, hvarmed staderna omfattades af Konungamakten, och i jem 

 bredd dermed tilltog naturligtvis afven den senares inflytande. 



Den som enligt St.L. utofvade och bevakade de Kungliga rattig- 

 heterna ofver staden, var Konungens Fogat 2 ), som pa grund deraf in- 

 tog framsta rummet i den korporation, som utgjorde stadens ofverhet, 

 och deltog i hennes fiesta embetsforrattningar. Sasom Konungens 

 ombud var han dock tillika ho'jd ofver denna korporation oeh be- 

 myndigad att kontrollera densamma. Denna ofvervakande myndighet 

 utofvades forst och framst vid de arliga valen af stadens styrelse, da 

 han vid plikt skulle infinna sig och i handelse af meningsskiljaktig- 

 het under vissa omstandigheter hade afgorande rosten 3 ). Att Fc- 

 gaten skulle deltaga i utfardandet af nya forordningar och pabud, kan 

 man sluta ex analogia, ehuru det icke sarskilt omnamnes i St.L. Vi- 

 dare skulle han deltaga i all doms afkunnande 4 ), sasom representanten 

 af den hogsta lagskipande makten, medan Radet annu ansags ut- 

 ofva en kommunen tillhorande jurisdiktion. Han skulle med Radet 

 utfarda kallelser till Radstufva 5 ) och der sitta for ratta sjelf eller 

 genom "den han fore sik skipar" 6 ), under samma ansvar som de ofrige 



1) Se vidare harom langre fram. 



2) Skrifves pa mangfaldiga satt: Fogat, Fugate, Foghota, Foghet, Foghade, Fougde, 



3) Allm. St.L. C1665 ars uppl.) Kg.B. I, VH: ta skulu the radha, som flere sa- 

 manholda, och battre skaal hafva och Fogaten medh holder. 



4) RadstB. II, 6: Enga Doma maghe Borgamestara el. Radhman d6ma, uthan 

 Fogaten el. hans budh ar ther nar. 



5) Dock ej till s. k. allman Radstufva, hvilket skedde genom Borgmastarne : Radst. 

 B. n, 4 jmfr. langre fram. 



6) Kpml.B. XXVI, XXXIH; Radst-B. II, 6. 



