Bidrag till Svenska Stadsforfattningens Historia. 137 



Under ifragavarande tiderymd utfardades hogst fa allmdnna for- 

 ordningar, rorande stadernas forfattning, och de enskilta mnehalla sal- 

 Ian nagot dylikt af raer framstaende art. Till de forra hora blott 

 nagra tillagg till Stadslagen eller andringar deri, sasom Erik XII:s 

 stadga om skarpt straff for "sidvordning eller sampning" mot Fogaten 

 och Radet af 1357 *) och vidare den vigtiga forfattningsandriu- 

 gen 1471, da Tyskarne uteslotos ur Radet. De senare utgoras huf- 

 vudsakligen af en hel serie privilegier och frihetsbref for hvar stad, 

 som vanligen innehalla bekraftelse pa gamla formaner eller meddelande 

 af nya, men hvilka sallan rora nagon punkt af forfattningen. De i 

 detta afseende ojemforligt vigtigaste privilegiisamlingar aro Stockholms, 

 hvilken stad af naturliga skal blef foremal for Konungarnes sarskilta 

 och omedelbara uppmarksamhet. Fundationsprivilegier forekomma under 

 aldre tider mera sallan, fran slutet af 1500-talet blifva de talrika, 

 isynnerhet genom Carl IX som Hertig och Konung. De innehalla en- 

 dast ett meddelande af stadsratt i ofverensstammelse med "andra vare 

 kopstader" i riket eller i ett visst landskap. De fiesta privilegiibref 

 ga derpa ut att tilldela staderna hvarjehanda jordar, lagenheter 2 ) , 

 skattefriheter och andra inkomstkallor 3 ), och det ar under 1400- och 

 1500-talen sora grunden lades till den stora skiljaktighet i skatte- 

 vasende och finansforhallanden, som annu i dag forefinnes mellan Sve- 

 riges stader 4 ). Standigt aterkommande i nastan alia privilegier aro 



1) Olai Petri Kr6n. s. 132. KgB. XXVI, EOB. XXVII. 



2) Stadernas fastigheter betraktades framgent sasom orubbliga och oafhande- 

 liga, i motsats till landtkommunernas jordomraden, som ansetts kunna af Konungen 

 efter behag fSrandras (jmfr Kommunalbetank. 1859 p. XXXII). Det var dock blott 

 fa donationer, som uttryckligen gafvos till evavdelig ego (t. ex. Kbr. till Upsala 1529, 

 Priv. f. JonkOping 1596 9, d:o for Abo 1600 3 m. fl.); i nagra forekomma in- 

 skrankningen: till behaglig tid (ss. i Kbr. till Gefle 1557, till Westervik 1590 m. fl.), 

 i de fiesta utsages derom ingenting bestamdt. For somliga skulle arlig ranta betalas. 



3) Stundom mot fullgorande af vissa vilkor, sasom bygg. af stenhus o. s. v. 1564 

 utfardades ett "Edikt" om aterkallandet af de at vissa stader beviljade privil. , emedan 

 de ej fullgjort vilkoren. RRegistr. For ofrigt voro Priv. sallan stallda pa behaglig tid. 



4) De vigtigaste formaner och inbringande rattigheter, som tilldelades stader pa 

 olika tider aro foljande: hamn- bro- och palepenningar, 20:de eller 10:de penningen 

 af allt utarf (det f6rra enl. Priv. f. Upsala 1570 5, det senare i Priv. f. Ealmar 

 1572 3, f. Abo, Wiborg och Borga 1607, f. Koping 1608, f. Enkoping, Trosa 

 och Ula 1610, f. Wasa 1611), vidare forbrutna fastigheter h. o. h. eller delvis (flera 

 af de sist anf. Priv.), losoren efter bortflyttade framlingar (se d:o), Danaarf h. o. h. 

 eller halfparten (Privv. f. Kalmar 12 / 4 1600, Trosa och Ula 1610). Genom Handels- 

 Ord. af 1614 ( 14 o. 15; och 1617 ( 18 o. 19) fingo alia stader ratt till 10 Dr 

 for hvart ore i skatt af inrikes och 10:de penningen af utrikes flyttande borgare, samt 

 3:dje p. af utiikes gaende arfvegods till halfparten. 



