98 J. Lang. 



den omsorg och noggranhet, som utmarker denne beromde analytikers 

 arbetcn, synes likval otillrackligheten af material ') i fdrening med 

 bristande methoder for ett noggrant bestammande af de oxidations- 

 grader, i hvilka metallerna, som constituera mineralet, deri forefiniias, 

 hafva foranledt, att densamma ej eger all den fullstandighet, som ar 

 niidvandig for att komma till en narmare kannedom om mineralets 

 verkliga sammansattning; och huru foga bestamdhet i detta hanseende 

 forefunnits, torde klarast framga ur en sammanstallning af de olika 

 formler, som af sarskilda mineraloger blifvit uppstallda for Pyrosma- 

 lithen. Salunda betraktas den af Berzelius 2 ) sasom varande sam- 



mansatt af e -Cl 3 -|- Fe H 8 -+- 4 (Fe 3 Si 2 + Mn 3 'Si 2 \ en asigtsform, som, 

 om an med nagon tvekan, foljes af Rammelsberg 3 ), Rose 4 ), Haidin- 

 ger 5 ) m. fl., hvaremot Nordenskjold 6 )anser dess sammansattnig vara 



e H 6 -h 4 (Fe -f Mn) 3 Si 2 + Fe -CP och Rammelsberg 7 ) har 

 pa sednaste tiden sasom dess sannolika formel uppstallt Fe -Cl 



/ Fe 4 \.. \ 



"i" ^ !M 4jSi 3 -}-2 H I. Denna vasentliga skiljaktighet i asigter, 



hvilka likval alia stodja sig pa de genora Hisingers bestamning vunna 

 analytiska data, torde tillrackligt adagalagga, att ett forfullstandigande 

 af dessa sistnamnda var nodvandigt for utrb'nande af Pyrosmalithens 

 constitution, och det foljande utgor en redogorelse for de fbrsok, som 

 forf. anstallt for att i nagon mon bidraga till vinnande af detta an- 

 damal. 



Mineralets stora sallsynthet skulle emedlertid hafva lagt vasent- 

 liga hinder i vagen for denna undersokning, synnerligast da Pyrosma- 

 lithens enda fundort numara ar nastan fullkomligt uttomd, om ej Pro- 

 fessor L. F. Svanberg ur sin enskilda miueralsamling godhetsfullt 

 hade stallt tvanne dyrbara staffer af detta fossil fran Nordmarken till 



1) Berzelius. B FOrs6k till ett rent kemiskt mineralsystem." Afh. i Fysik, Kemi 

 etc. 1815 Del. IV p. 141. 



2) Rammelsberg: Berzelius's neues chemisches Mineralsystem. Nuniberg 1847. s. 212. 



3) Rammelsberg. "Bcrzclius's neues chemisches Mineralsystem. " Nftrnberg 1847. 

 p. 244. 



4) G. Rose. "Das krystallo-kcmische Mineralsystam." Leipzig 1852 B. 41. 



5) Haidinger. "Haudbuch der bestimmcnden Mineralogie." Wien 1845 s. 523. 



6) NordenskyiilJ. "Ucber das atomistisch-chemische Mincrnlsystem u. das Examina- 

 tions-System der Mincralien." Ilclsingfors 1849 s. 133. 



7) Rammelsberg. "Handbuch der Mineralchemie." Leipzig 1860 s. 876. 



