118 C. T. Odhncr. 



tidcns slnt finner en och annan egentlig kopstad omtalas i vart land. 

 Man skulle till och med kunna tanka sig, att stader sadana som 

 Birka, Kalraar, Liodhus, tidigt i mangsidig beroring med utlandet, 

 redan nu genom en skild ordning varit afsondrade fran landsbyg- 

 den: man saknar dock belt ocb ballet underrattelser derom J ). Nagra 

 direkta impalser utifran kunde dock annu ej komma i fraga, ty han- 

 delsgebietet inskrankte sig val till landerna kring Ostersjon, der 

 inga egentliga stader annu blifvit anlagda. Annat var forballandet 

 med de aldsta Danska ocb Norska kopstaderna: de forra kommo ti- 

 digt under inflytande af Tyska sedvanjor, de senare af Engelska. 

 Dels fick gillevasendet bos dem tidigt insteg 2 ) ocb blef en maktig 

 hafstang till stadernas lyftande, dels borjade snart konungarne, syn- 

 nerligen i Norge, att anlagga samt efter utlandska monster privilegiera 

 och inratta kopstader 3 ). Intetdera intrafFade i Sverige : dess stader 

 fingo lange utveckla sig belt och ballet for sig sjelfva ocb utan nagon 

 padrifvande inflytelse utifran savida man ej vill rakna Kyrkan som 

 en sadan. Sannt ar val, att flera stader genom henne erhollo stark 

 tillvaxt och att nagra till och med hafva benne att tacka for sitt 

 upphof, men nagot nytt uppslag, nagot ferment till nya bildningar 

 gafs genom henne ej at vara stader, utan allt fortfor att ga sin lugna 

 ostorda gang. Forhallandet bildar en skarp kontrast till det sam- 

 tidigt snabbt uppvaxande stadsvasendet i Tyskland: bos oss framstodo 

 staderna af sig sjelfva sasom frukter af ostordt om ock langsamt fram- 

 skridande civilisationsarbete , i Tyskland ater var det i allmanbet just 

 bristen pa ordning och lag, pa frid ocb rattssakerhet, som fram- 

 tvingade stadsvasendet, hvilket derfore ocksa utvaxte till sadana 

 proportioner, att det slutligen sprangde det gemensamma enbets- 

 band, som fbrenade delarne med det hela eller staten, ocb stallde 

 sig utom den senare sasom en abnorm samballsbildning. Harigenom 

 framkallades mellertid en yppig vaxtligbet: stadslifvet fick der en ror- 

 lighet, mangsidighet ocb glans, hvaraf Norden knappt kunnat framvisa 

 en matt skuggbild. Liksom samhallsbildningen i allmanhet bos oss 



1) De altlstn sparcn till en stadsstjrelse af Skandinaviskt urspning finnas i de af 

 Danskar bebodda nordliga staderna i England under 900-talet, der municipal-fOrvalt- 

 ningen tillhorde 12 s. k. Lagham&n: se Lappenberg Geschichte von England I, s. 612. 



2) Det framtrader i Norge redan i senare halftcn af 1000-talct, i Danmark om- 

 kring 1100: se Munch Det Norske Folks Hist. II, e, 441 och Allen Damn. Hist. 

 (5,-te Udg.) s. 947. 



3) Deri ntmarkte sig isynnerhet de vidtbercste ocli om frammandc seder val tm- 

 derknnnige Olof Tryggvason, Sigurd Jorsalafarcr m. fl. 



