Bidrng till Svcnska Stadsforfattningcns Historia. 121 



modifikationer bildade ett slags supplement till densamma. Formod- 

 ligen voro dessa lagsamlingar for staderna nagonting likartadt med de 

 Norska Bjarkoratterna, hvaraf man annu bar qvar ett exempel i den 

 aldre Bjarkijratten for Nidaros, utgorande ett bihang till den gamla 

 Frostathingslagen 1 ). 



Fran och med Folkungarnes regeringstid begynner ett nytt tid- 

 skifte for Svenska staderna. Tvenne nya forhallanden intradde vid 

 denna tid, hvilka hvar for sig blefvo af en djupt ingripande betydelse 

 for deras utveckling. Det ena var den lifliga beroring med de Tyska 

 staderna och sarskilt Liibeck, som nu borjade, det andra var den 

 starka tillvaxt, som Regeringsmakten erholl under de 50 ar, daBirger 

 Jarl, Magnus Ladulas och Torkel Knutsson forde tommarne, en till- 

 vaxt, som snart satte denna makt i narmare beroring afven med sta- 

 derna. Genom inflytande af dessa bada krafter finna vi snart de mer 

 betydande staderna i besittning af bade Rad och Kunglig Fogat. 

 Radet sadant det framtrader bade i Bjarkoaratten och Allmanna Stads- 

 lagen ar af omisskanneligt Tysk harkomst och bildning, sasom pa en 

 gang administrerande och dbmande myndighet. Men oaktadt det Tyska 

 inflytandet visserligen redan i slutet af 1200-talet var ganska starkt, 

 vore det Jikval forvanande, om det gamla Svenska rattegangssattet 

 genast forsvunnit utan spar af delvis fortfarande tillvaro, om det utan 

 motstand lemnat rum for det nya. Sa har, enligt var asigt, icke 

 heller varit fallet: det nya elementets fullstandiga seger foregicks af 

 en tid, da ofvergang och vacklande mellan bada systemen var det 

 fdrherrskande. Vara skal aro foljande. Da rattegangssattet i staderna 

 till en borjan gestaltade sig efter landets, sa uppkom der sannolikt en 

 inrattning motsvarande landsrattens namnd, ett utskott for att varja 

 eller falla den anklagade och langre fram for att profva och ransaka 

 species facti, att utsaga "hvad det var sannt om." Spar hartill saknas 

 icke. Sa finner man, att Magnus Ladulas 1288 stadfastat at Jon- 

 kopings innevanare "deras gamla statuter och privilegier att lag ga 

 eller ed gora med 12 man, item med 6 man och, om behof gores, 

 med 24" 2 ). Ur en sadan edgardsmannanamnd har domstolsnamnden 

 uppkommit i var rattsforfattning, och dessa bada kunna ej alltid i 

 landskapslagarne atskiljas 3 ). Da hartill lagges, att i Bjarkoaratten 



1) Keyset og Munch, Norges gumle Love I, p. XI o. s. 303. Den aldre Bj.R. 

 utgor egentligen hlott en samling fragmentariska anteckningar rorande de punkter 

 deri stadsratten afvek fran landsratten. 



2) Dipl. Sv. 3019. 



3) Se Schlyter Juridiska Afhandl. s. 22021; NordstrSm Sv. Samh.forf:s Ili- 

 storia II, s. 784. 



