Bidrag till Svcnska Stadsforfattningens Historia. 141 



lig eller verldslig immunitet. Genom forlaningars utdelande och for- 

 pantningar till enskilta personer undandrogos flera stader i vissa fall 

 konungens omedelbara uppsigt och beskydd. Redan 1279 firmer man, 

 att konungen at biskop Henrik i Linkoping medgifvit full konungslig 

 ratt ofver en stad, som den senare tankte anlagga i Smaland '). Fran 

 medlet af 1300-talet blefvo dylika forlaningar allt vanligare, saval till 

 prester och kloster, som till verldsliga herrar. Som ex. pa det forra 

 anfora vi Wadstena priv. af 1400, enligt hvilka eganderatten till grun- 

 den jemte tomtoren och dagsverken tillerkandes Klostret 2 ), samt for- 

 laningen af Upsala stad till Erkebiskop Jons Bengtsson pa 1460-talet. 

 I Wadstena skulle enligt ett K. Christoffers bref Borgmastare och 

 Radman tillsattas "med abbadysenes raadh oc fulbordh", afvensom in- 

 for henne aflagga rakenskap for uppborden 3 ). De frammande furstar 4 ) 

 eller inhemska store, som fran medlet af 1300-talet innehaft Svenska 

 stader som forlaning eller pant, hafva utan tvifvel icke blott upptagit 

 Konungens skatt, utan afven utofvat alia Konungsliga rattigheter ofver 

 staderna, utfardat privilegier och tillsatt Fogdar 5 ). Under Albrekts 

 regering behandlas de i pantebrefven sasom de alls icke anginge Sve- 

 riges Konung. De stader, som langre tram kommo under Hertigdomena, 

 hafva der atnjutit samma rattigheter och skydd som forut, och van- 

 ligen till och med vunnit pa bytet. Inskranktare var den makt, som i 

 Grefskapen 6 ) utofvades ofver der befintliga stader. I de aldsta for- 

 laningsbrefven af 1561 och 1562, hvarigenom Bogesund och Wester- 

 vik kommo under Grefvarne Ros och Sture, namnes ej nagot narmare 

 angaende rattsforhallandet 7 ), men i ett bref af 1570 for Sturefamiljen 



1) Volumus quod dicta villa tarn in regnlibus causis et juribus, quam Epi- 

 scopalibus, dicto Episcopo et suis successoribus pertineat plena jure. D. S. 686. 



2) Lagerbring Svea Rikes Hist, IV, s. 264. 



3) Wadstena Klosters Copie-bok a Kongl. Bibl. i Stockholm. 



4) Sa innehades Kalmar under lang tid forst af Holsteinska Grefvarne (1361 4), 

 derpa af Hertig Albrekt fran Meklenburg: pa samma satt Nykoping , Thorshiilla, We- 

 stervik m. fl., se Styffe Bidr. till Skand. Hist. p. L o. XCVII samt n:is 36, 41, 42, 

 50, 63. 



5) Se t. ex. tva bref till Arboga af 1480 o. 84 begynnande: "Jag Nils Sture, 

 Hofvidsman pa Westeras och Ofver Dala", deri denne tilldelar privil. och kallar Fog- 

 den "sin Fogeta." Lohman a. st. s. 31, 32. Jemfor afven Gronblad a. st. n:o 56 o. 

 pantebrefvet pa Soderkopings stad 1419 hos Lagerbring IV, Bil. 1. 



6) Afven till andra bortforlantes stader under 1500-talet: sa J6nk6ping 1522, 

 Linkoping, Skenninge o. Wadstena 1533, Soderkoping 1537 m. fl. 



7) Det Ros'ska Grefvebrefvet tryckt i Nya Sv. Biblioth. II, i, s. 21 , det Stureska 

 af Siwers a. st. s. 34953. 



