142 C. T. Odhner. 



tillagges Grefven rattighet att anliigga nya stader pa sitt omrade, af- 

 vensom att dtima i andra instansen 1 ). Privilegier utdelades fortfarande 

 direkte af Konungen, men deremot forestods staden af Grefvens Fog- 

 de a ). Slutligen bar det afven intraffat, att en stad erhallit en 

 annan i forlaning, sasom da Gestrikland och Upsala stad 1470 ofver- 

 leranades at Stockholm som sakerhet for en fordran. 



II. Stadskommunens organisation. 



Vi hafva redan niimnt, att den af Magnus Eriksson utfardade 

 allmanna Stadslagen utgor grundvalen for stadernas fdrfattning under 

 hela tiderymden, och det ar forst med Carl IX, som nya grundsatser 

 borja uttalas, grundsatser, som dock icke erhollo nagon bestamd form 

 eller blefvo djupt ingripande forr an genom Gustaf Adolfs och Axel 

 Oxenstjernas organisationer. Icke heller undergick St.L. nagon allmiin 

 ombildning, nagon betydligare forandring efter nya tidsforhallanden, 

 om man undantager 1471 ars stadga. Deremot har St.L. under ti- 

 dernas lopp blifvit temligen modifierad i enskilta punkter: St.L. har i 

 flera afseenden varit beraknad for ett annorlunda beskaffadt stadslif 

 an det Svenska da fortiden var, och da frammande, obekanta inratt- 

 ningar efterbildades , lag det i sakens natur, att lagens bud fingo tills 

 vidare hvila, der de icke val stamde ofverens med de faktiska forut- 

 sattningarne : detta har sakert forhallandet varit med flertalet af Sve- 

 riges stader. Dertill komraer, att lagens stadgar i flera fall voro tem- 

 ligen obestamda och lemnade fritt rum for lokala sedvanjors och andra 

 dylika mindre skiljaktigheters utbildning. Detta fortgick obehindradt 

 och utan sardeles kontroll fran konungamaktens sida under 250 ar, 

 och vi kunna salunda val forsta, att splittringen skulle vara ganska 

 stor, da slutligen 1618 en revision foretogs, och de sarskilta lagbQc- 

 kerna skulle sammanjemkas, afvensom vi kunna fatta Gustaf Adolfs 

 klagan, att lagen "blifvit ford utur sin ratte mening", hvilket han till- 

 skrifver "oforstandige afskrifvare och andre vrangvise menniskor" 3 ). I 

 brist pa en kritisk och jemforande upplaga af St.L. kan man ej med 

 visshet uppgifva, huru vidt de sarskilta stadernas exemplar af den- 

 samma afvika fran den ursprungliga : man kan dock sluta af de sakert 

 icke fullstandiga "Atskillnaderna" i 1665 ars Folioupplaga 4 ) (till 

 hvilka vi aterkomma i det foljande), att det icke varit obetydligt. Att 



1) Silvers a. St. s. 353 9. 



2) Siwers a. st. s. 84, 86 ra. fl., Winbom Diss. de Ulricsehamn Ups. 1782 p. 9. 



3) Gustaf Adolfs bckraftclsc af St.L. 1618. 



4) Swerikes Rijkes Stadzlagb. Stockholm hos Ign. Meurcr 1665. 



