Bidrag till Svenska Stadsforfattningens Historia. 147 



1420 bland 21 Radspersoner blott tva a tre Svenskar 2 ). Eraellertid 

 blef Tyskarnes inblandning i styrelsen af hogst olyckliga foljder for en 

 del stader och fbrnamligast Stockholm: man ihagkomme upptradena 

 under Konung Albrekts fangenskap 3 j o. s. v. I Stockholm gick det 

 slutligen sa langt, att till och med tjensterna vid Tullen och myntverket 

 voro besatta med Tyskar, och, sasom det klagades, for Svenske man 

 intet aterstod, om de icke ville blifva skarprattare eller dodgrafvare. 

 Det var val ocksa egentligen fran Stockholm som reformen utgick. 



Den fosterlandska harmen ofver Tyskarnes obilliga rattigheter och 

 ofvermod gaf sig luft strax efter Brunkebergs slag 1471; da kom me- 

 nigheten i Stockholm och af flera andra stader samt allmoge af alia 

 landskap infor Riksforestandaren och Radet och forklarade, att i an- 

 seende till det forderf, som af namnda lagbud blifvit en foljd, och efter- 

 som det vore exempellost, att en stad maste hafva "tu tungomal uti 

 sittande Rad", fordrade de stadgans upphafvande med hot, att eljest 

 sjelfve gora slut derpa 4 ). Ehuru i foljd haraf Tyskarne alldeles skulle 

 vara utestangde fran Radet och "andra markeliga embeten" i staden, 

 har man dock skal att betvifla den bokstafliga tillampningen deraf: 

 en sa genomgripande forandring kunde val i flera stader svarligen genom- 

 foras omedelbarligen, och i anseende till det vanskapliga forhallandet 

 till Lybeck under foljande artionden maste sakerligen varsamhet iakt- 

 tagas. Emedlertid bekraftades forordningen i senare ofverenskom- 

 melser, sa i Christian I:s forsakring af 1476 18 samt Kalmare Re- 

 cess 1483 22 5 ). Christian II tillsatte 2 Tyska borgmastare i Stock- 

 holm, och annu 1568 foreslog Johan III i fbrhandlingar med Stock- 

 holms stad, att nagre bland Radsmedlemmar skulle vara Tyskar 6 ). 

 Att afven sedermera Tyska Radsmedlemmar ej varit sallsynta, kan 

 man sluta deraf, att Gustaf Adolf bade i sin Konungaforsakran och 

 sin forsta resolution pa Stadernas besvar 7 ) maste utlofva, att ej ut- 



1) Sc Lofgren Kalmar och dess Stift I, s. 54. De forekomma i ett pa Tyska 

 forfattadt hyllningsbref till Margareta. Kalmar syncs vid denna tid genom den 

 sardeles lifliga beroringen med Hansau samt sitt Tyska ofverherrskap [se sid. 141] 

 hafva varit sa godt som en Tysk stad. 



2) Se utdrag ur Tankeboken hos Palmschold Top. VI. 



3) Dermed nekas ej, att Tyskarne genom sin hogre bildning flerstades befordrat 

 ordning och skick. 



4) St.L. (1665 ars uppl.) fol. 59 och 60. 



5) Hadorph Bih. till llimKrfin. ss. 299 och 326. I Kalmare Recess namnas 

 bade Borgmastare, Radman, Tulluarer, Byfogdar, Kamnarer och Stadsskrifvare. 



6) R.Registr. 



7) Stiernman Riksd. och MOtens Besl. I., s. 651 och 667. 



