178 C. T. Odhncr. 



Den som icke atnojde sig med Radets dom, hade att viilja mellan 

 tva utvagar. Antingen kunde ban inom 8 dagar med 20 mark vadja 

 under Konungens dom, hvaremot Radet skulle uppsatta 40 mark '). 

 Eller ock kunde ban mot 5 ore "bidhia stadhsens book lasa fore sik" 2 ), 

 till utrttnande af domens rattvisa. Detta egna bruk bade i St.L. in- 

 kommit fran Liibska ratten 3 ) eller Wisby St.L. -) och anvandes val 

 sallan. Under annan dom an Konungens medgafs icke af St.L. ap- 

 pellation: det var uttryckligen forbjudet att kara ofver samma mal 

 "i androm landoin eller kopstadhom" 5 ). Det oaktadt finner man ex- 

 empel pa, att Radhusrattens dom blifvit ofverklagad och stadfastad vid 

 ordin. lagmansting 6 ). Eljest skulle klagomalen upptagas och afgoras 

 vid stadernas ordinarie 2 ganger om aret foreskrifna Rafsteting eller 

 ock vid (tillfalliga) Rattareting. Om de forra stadgar St.L., att en 

 af Kon:s Rad och en af Biskopens Capitulo skulle komma in till sta- 

 den "twem timum" om aret, for att "allum Gastum ok Byamannum" 

 ratt skipa "afF Hoffmannum ok Klarkum ok aff andrum landzmannum, 

 the kunno ey ratt aff fa" 7 ,. Dessa ordalag hantyda pa en befarad kolli- 

 sion mellan kopstadsman och andra samhallsmedlemmar, i fall de se- 

 nare ej ville underkasta sig stadsrattens forum 8 ). Men jemte denna 



stenar" eller "skamflaskor" funnos fdr detta andamal i hvarje stad. Se hftr nagra 

 prof pa sattet for rattvisaus skipande i landets fornilmsta stadsdomstol. En qvinna 

 som stulit 16 mark af sin husbonde ddmdes att sattas qvick i jord (1488, d:o 1489 

 en dylik fbrbryterska fick 1498 nad "pa Drottningcns bOn"). FOr horsbrott 

 dumdes 1490 att gora pilegrimsvesa till St Jakob och rymma riket (for drap ofta 

 likndana straff). En ringare domdes 1504 f6r fOrsumlighet vid eldsvada till hjul, 

 men benadades pa menighetens b6n med svard. En ung person, som stulit, bcna- 

 dades 1504 "f6r sin ungdom och ansigte, att Gud honom val skapat", "till ett fullt 

 bad vid stupan." Falske myntare dOmdes 1592 att salunda afrattas, att de falske 

 mynten smaltes och gjOtos dem i halsen, o. 8. v. Sthms Domb. (Utdrag i Nordin. saml.). 



1) RadstB. III. Det sistnamnda kom med tidcn nr bruk. 



2) RadstB. VI. 



3) Frensdorff a. st. s. 181. 



4) Wisby StL. I, I, 1, 7. 



5) KgB. X 1. 



6) Se t. ex. Dombref af 1492 i JOnkOp. Rh.Ark. (Handl. Skand. Hist XXXII 

 s. 379). Tvister mell. Radet och landtkommuner hafva afgjorts vid lagmausting, sa 

 i Upsala 1454 och 1582 (Stadens Priv. bok), mellan Radet och Stadens menighet af 

 Befallningsm&n och Borgmastare i narmastc stader (se t. ex. Wcstcras och Arboga T.B. i 

 ST. H. A.). 



7) KpmlB. XXX 2. 



8) Om denna domstols likhet med de Tyska Gastgerichte se NordstrOm Sv. Samh. 

 fOrf. Hist. II, s. 530. 



