184 C. T. Odhnor. 



staderna proportionsvis mindre *). I Abo skulle enligt Priv. 10 ' 7 1607 

 5 Radet bekomma hiilften at' Kronans tomtoren, och slutligcn erhollo 

 Borgmastarne i Stockholm 1614 fast Ion med 250 Dr. hvardera. Hu- 

 ruvida Radet i aldre tider varit befriadt fran borgerliga utskyldcr, ar 

 svart att afgora, ehuruval det synes folja af lydelsen i ett Kbr. af 

 1524 a ); dock skulle enligt resolution a Stockholms stads inlagde 

 punkter 1602 vard och vakt bestridas af dem lika med de andre. 



Sa ringa och enkla vara aldsta stadsforhallanden an voro, fanns 

 dock naturligtvis en raangd smarre bestyr, hvilka af Radet ej kunde 

 medhinnas, isynnerhet som dess medlemmar tillika drefvo borgerliga yrken. 

 Dessa bestyr voro derfore fordelade pa atskilliga Idgre Embetsmdn, som 

 voro Radet underordnade. Enligt St.L. KgB. XVI skulle alia sadana 

 "valjas och lysas" pa samma gang som Radet, hvilket sa plagade tillga, 

 att Radet forst sinsemellan anordnade en ny fordelning af stadens nodvan- 

 diga tjenster bland byamannen och sedan vid Walborgsmassan kungjorde 

 densamma och inhemtade vederborandes samtycke samt mottog deras eder. 

 Detta arliga ombyte af tjensteman hade ocksa sin fbrebild i de Liib- 

 ska forhallandena med den skillnad, att i Liibeck alia dylika tjenster 

 fordelades inom Radet mellan dess egna medlemmar 3 ), hvilket dere- 

 mot i de Svenska staderna mer var ett undantag. Men liksom i Lii- 

 beck denna Radets "umme setten" eller den nya fordelningen af embe- 

 tena snart blef hufvudsaken vid de hogtidliga arliga valakterna, for 

 hvilken den forna motsatsen mellan gamla och nya Radet tradde i bak- 

 grunden, sa blef afven i vara stader mot slutet af ifragavarande tide- 

 rymd betydelsen af det foreskrifna Walborgsmasso-valet alltmer in- 

 skrankt till ett utvj?Mjande och kungorande af kommande embetsars 

 underordnade tjensteman. 



Af dessa synas de som skotte Secreteriats-tjensterna hafva varit 

 permanenta, eller de af St.L. omtalade Tollskrifvaren, Vardskrifvaren och 

 Stadsskrifvaren. Den senare, som var den fornamsta tjenstemannen 

 utom Radet och nagongang benamnes Secretarius och Syndicus 4 ), var 

 i aldre tider utan tvifvel af storre inflytande ; han var oftast den ende, 

 som fatt nagon lard bildning 5 ) ; sallan intraffade val, att han iifven 



1) Stiernman Comm. Pol. OEcon. st. I, s. 458. 



2) Stiernman a. st 8. 9. 



3) Frensdorff a. st s. 108. 



4) Den scnaro benamningcn fOrekommer t ex. i Stockholm 1572 (RRegistr.), i 

 Hcdcmora 1507 (IlQlphers Kesa i Dalarnc s. 524). 



5) Han var vul ickc sa sallan en klerk: sa bar Olaus Pctri 1524 29 tjenstgjort 

 urn Stadsskrifvarc a Sthois Badstufva. 



