Bidrag till Svenska BtadsfOrfattningcns Historia. 159 



de *) Radet jemte Konungens Befallningsman skulle dessutom satta 

 kop pa hvarjehanda frammande varor, innan det fick kopslas derom. 

 Sadane voro under aldre tider egentligen vin och frammande drycker, 

 a hvilka taxa skulle utfardas 2 ). Detta utstracktes smaningom afven 

 till andra in- eller utlandska varor, men ehuru for en och annan stad 

 ovillkorligt pabudet 3 ), kunde det i foljd af kopmannens motstand ej 

 genomforas. Sa befalltes Radet med menigheten i Stockholm 1592 

 att satta kop pa atskilliga nod van dighets varor till lindrande af den 

 dyra tiden och myntets npphjelpande. Efter oupphorliga sammankom- 

 ster derom a Radhuset och slottet maste man slutligen afsta fran for- 

 slaget 4 ). 



Hit hor afven Radets uppsigt ofver handtverJcen och skrdforfatt- 

 ningarne, en befattning, som vid prohibitismens hastiga tillvaxt blef 

 allt vigtigare och mera omfattande. Man har ej nagon visshet ora 

 tillvaron af handtverksskran fore St.L., men att sadane redan da fun- 

 nits, gores sannolikt dels deraf att gillen redan langesedan hos oss 

 bildat sig, dels af Tyskarnes i borjan af 1300-talet betydliga insteg, 

 dels af en enskilt forfattning af 1356, enligt hvilken Skraddareembetet 

 privilegierades med fullstandigt skrasystem 5 ). Grundlaggningen till 

 dettas allmanna inforande blef mellertid gifven genom St.L:s foreskrift, 

 att hvar handtverkare skulle strangt halla sig inom sitt yrke 6 ). Enligt 

 St.L. inskrankte sig Radets befattning med handtverken dertill, att 

 det jemte Fogden skulle en gang hvarje manad "gaming thera for- 

 nempdo manna, som Skraddare och Skomakare och allehanda gar- 

 ningsman, wyrda och laggia efter thy the profva tidherna vara", och 



1) K. Br. af 21 / a 1587 till JonkOping. Enl. priv. f6r Stockholm 1594 21 var 

 det borgarne tillatet att "qvarsattia det gods till ratta", livarmed olaglig handel 

 drefs, och enl. priv. f. Hedemora af 1582 egde de, att lagga beslag pa sadant gods 

 och deraf behalla '/, (jfr Priv. f. Abo 8 / 2 1616). Sa afven Sthms borgare enl. Kbr. 

 om Norrl. seglat. 1589. (Enl. Abo Privil. 1525 skulle landskopsvaror, som beslogos 

 pa landet, vara Konungens ensak, skedde det i staden, undfick den senare halften). 



2) Kpml.B. XXV, XXVI. Redan St.L. utsatter bestamdt pris pa vissa olsorter 

 (Kpml.B. XXIX). Dctta pabud upprepades sedermera ofta: se Kalmare Recess 1474 

 17, K. bref och mandater af 1572, 1575, 1580 (se Stiermnan a. st. I, ss. 224, 

 244, 295. Enl. St.L. fick hvem som heist utsalja dylika varor (Kpml.B. XXVI), 

 men enl. senare forordningar skulle Krogare och Vintappare tillsattas i alia stader. 



3) Norrkop. Priv. af 1609 6 (Hertzm. och Ringb. II, s. 25). 



4) Palmsch. Top. XV (ur Stockholms Tankebok). 



5) Jfr anf. Bidrag t. Sv. Stadernas etc. s. 3335. Klemming a. st. s. 120. 



6) KgB. XXI. 



