143 



sardeles genom J. Wahebergs i sydostra Afrika 

 gjorda rikhaltiga uppt;ickter, ett sa stort antal nya 

 former tillkommit, att Schonherr under titel "Man- 

 tissa secunda Familia> Curculionidum" funnit sig 

 foranlaten ulgifva ett bihang, innehallande beskrif- 

 ning pa 50 nya genera. Vet. Akad. Handl. 1846, 

 p. 51. Recens. i Isis 1848, p. 696. Rev. Zool. 

 1848, p. 84. Stett. Ent. Zeit. 1848, p. 31. Som 

 ett af de begagnade generiska namnen Aspidiotus 

 forut af Bouche blifvit anvandt for ett slagte bland 

 Coccina, har Schonherr utbytt detsamma mot ett 

 nytt, hvilket ban kallat Amomphus. Stett. Ent. Zeit. 

 1848, p. 359. 



Labram och Imhoff hafva med 14:de och 15:de 

 haftena fortsatt "Die Gattungen der Russelkafer." 

 Det iorra haftet innehaller beskrifning och figurer 

 ofver Somatodes misumenus, Cherrus plebejus, Cata- 

 sarcus spinipennis, rufipes, Ophryastes vittatus, Pa- 

 chyrhynchus orbifer, jugifer, Apocyrtes conicus, sub- 

 fasciatus, Der acanthus Karelini samt det sednare 

 Hipporhinus nivosus, spectrum, infacetus, Dregei, 

 Rhamphastos, Polyphrades paganus t Prosayleus athe- 

 ropterus, Dermatodes granulatus, Platycopes squali- 

 dus, Blosyrus asellus och inwqualis. 



Suffrian har underkastat Schonherrs indel- 

 ning af Curculionides en narmare granskning. Forst 

 hafva grupperna Attelabidoi och Rhinomaceridw blif- 

 vit genomgangna, hvarvid Forf. kommit till den 

 ofvertygelse, att antingen bada grupperna bora for- 

 enas till en, eller ock slagtet Rhynchites hanforas 

 till Rhinomaceridce. Harefter granskas kannemar- 

 kena for Erirhinidce. Forf. har fastat uppmark- 

 samhet pa klornas olika byggnad , hvilken, oafsedt 

 den redan kanda afvikelsen hos Anoplus, hos nagra 

 framter den regelbundna form, som forefinnes hos 

 Erirhinus, da deremot hos andra klorna synas till 



