djurcns kristall-lins. Hos nagra ar dct dercmot den 

 ofverallt Iika tjoeka bornhuden, som innesluter en vat- 

 ska och genom sin kullrighet till rack ligt bryter ljuset 

 for att frambringa en bild pa andan af synnerven. 

 De olika med el, hvarigenom ogat erhaller formaga, 

 att uppfatta mer eller mindre aflagsna fore ma 1, besta 

 deruti: 1) da ogonkammarens langd ar oforander- 

 lig, endast i den brylande midtens hvalfning; 2) da 

 ogonkammarens langd ar underkastad fo rand ring, i 

 glaskroppens sammandragning eller 3) i samman- 

 dragning af ogonkamrarnes skiljovaggar, da dessa 

 endast inneballa en flytande vatska sasom hos Dip- 

 tera. I detta fall bildas ocksa synnerven genom en 

 forening af tradar, som k u una sammandragas. Hos 

 Lepidoptera ar hornbuden tunn, bvalfd ocb inne- 

 haller en brytande vatska, likasom hos Diptera. Hos 

 Coleoptera iir den plan-konvex, eller dubbelt hvalfd. 

 Hos andra, sardeles Hymenoptera och afven hos de 

 med enkla ogon forsedda Arachniderna och Insek- 

 terna , har Forf. iakttagit en afvikande bildning, 

 bestaende deruti, att deras lins ar sammansatt af 

 koncentriska lager. Forf. har afven ofvertygat sig 

 om, att dessa linser hafva lika fokaldistancer, som 

 de hafva lager. De genom sadana linser frambragta 

 bilder aro val tydliga, men icke sa skarpa, som de, 

 hvilka frambringas genom enkla linser. Forf. anfor 

 afven, att de enkla ogonens brytande medelpunkt 

 ar utan inverkan pa det polar iserade ljuset, och att 

 de haruti skilja sig fran de hogre djurens kristall- 

 lins. Compt. Rend. XXV, p. 711. Instit. XV, p. 369. 

 Pappenheim deremot fann i de af honom under- 

 sokta enkla ogonen alltid en tydlig hornhud och 

 en bi-konvex lins. Den sednare syntes koncentriskt 

 streckad samt forsedd med en egen kapsel. I friskt 

 tillstand ar den elliptisk. En spindels isolerade lins 

 visacle sa val vid dagsljus som vid annan upplys- 



