Pa de klubblika antennerna aro endast de leder, 

 som fin n as i klubban, forsedda med oppningar och 

 en Gil harbekladnad, likval ofta med undantag af 

 forsta leden, hvilken skalformigt omsluter klubban. 

 Forf. ha r latit afteckna ett stycke af sista antenn- 

 leden hos Necrophorus vespillo, hvilken art utmarker 

 sig genom en sardeles skarp lukt, och har befinnes 

 hornbekladnaden genomborrad med sma tata opp- 

 ningar. Pa samma satt forhaller det sig med Sca~ 

 rabaeidernas bla'dformiga antennklubba och bar Forf. 

 i Deutsch lands Insecten fastat uppmarksamheten icke 

 allenast pa dessa oppningars tillvaro pa antemiskif- 

 vorna, utan afven pa deras olikhet hos skiljda grup- 

 per. Lattast upptacker man halen, om man lagger 

 under mikroskoper en antennskifva af hanen till en 

 Ollonborre. Klyfves antennskifvan med en skarp 

 knif pa sa satt, att man erhaller ett enkelt lager af 

 dessa oppningar, ser man deras bildning tydligast. 

 De aro nemligen nagot trattformi^a, eller den yttre 

 oppningen storre an den inre. Afvenledes upptac- 

 kes latt, sardeles fran kanten , den tunna huden, 

 hvarmed oppningarne pa insidan tillslutas. Afven 

 (lugornas antenner hafva blifvit undersokta. Hos 

 dessa ar tredje ledens bekladnad genomborrad med 

 fina tata hal, och saledes, oaktadt den stora form- 

 skillnaden, forhallandet detsamma. Otvifvelaktigt 

 utgora de har beskrifna halen pa antennerna va- 

 sendtliga delar, och da antennerna sakerligen aro 

 sinnesorganer, kan det icke betviflas, att oppningarne 

 eller den tunna huden i deras botten ar satet for 

 ett sinne. Kanseln kunna de icke tillhora, ty be- 

 lagna i botten af det ofta temligen tjocka hornskalet 

 och dessutom skvddade genom harigheten , kunna 

 de icke komma i beroring med kroppar, som fram- 

 bringa kansel. Om Insekternas antenner tjena till 

 kanselorganer eller trefvare, sker sadant sakerligen 



