11 



sammansatt af sma ringa«r. Salunda aro pa vikna 

 vingar det yttre stycket af area analis uppviket, 

 clet yttre mellanfaltet efter langden delvjs samman- 

 lagdt ocli mellanfaltets spetsdel samt scapular-faltet 

 inat vikna, hvilken invikning afven tager i ansprak 

 en del af det inre mellanfaltet, derigenom att vik- 

 ningen racker anda till den afkortade grenen, hvil- 

 ken h a r ntgor en grans, da annars invikningen van- 

 ligen endast stracker sig till yttre mellannervens 

 spetsdel, hvilken synes tjena till att regulera vik- 

 ningen. Hos Melolontha tager alltsa storre delen af 

 det inre mellanfaltet och area externo-analis ingen 

 del i denna vikning. Pa vingar, som vikas tva eller 

 flera ganger, afviker nervgangen fran den anforda 

 betydligt. Sa finnes hos Silpha, hvilken viker vin- 

 garne tvenne ganger, tva temligen starka kantnerver, 

 V. marginalis och V. scapular is, hvilka nagot f ram for 

 midten hafva en led, men ingen gren. Denna gren 

 felas ock pa V. externo-media , hvaremot denna de- 

 lar sig i tvenne mot innerkanten lopande grenar. 

 V. interno-media och analis aro enkla och utan gre- 

 nar. Vid sammanlaggningen veckar sig det yttre 

 mellanfaltet efter langden och vingen bojer sig i 

 leclen sa starkt inat och bildar ett sa stort veck, 

 att bada grenarne af V. externo-media komma att 

 ligga i veckets djup, sa att afven det inre mellan- 

 faltet tar del i denna tvarvikning. Yingspetsen ar 

 dessutom annu en gang ombojd. En likartad vik- 

 ning eger rum hos Staphylinii. Hos dessa aro 

 V. marginalis och scapularis forenade till ett band, 

 som visar en led pa. ^ af vingliingden och vidare 

 emot vingspetsen ett stigma. V. externo-media for- 

 haller sig som hos Silpha. V. interno-media ar 

 deremot svagt antydd eller felas helt och hallet. 

 Silpha och Staphylinii , hvilka for ofrigt sta hvar- 

 andra sa nara, stamma afven till storre delen ofverens 



