12 



j nervgangen och vingarnes vikning, hvilket fortje- 

 nar sa mycket storre uppmarksamhet, som Silpher- 

 nas vingar icke i anseende till forkortade skalvingar, 

 sammanlaggas tredubbelt. Ibland Skal-insekter, hvil- 

 kas vingar vikas tvenne ganger och saledes finnas i 

 tre delar och hos hvilka den andra delen ligger 

 under den forsta, samt den tredje ater under den 

 andra, finnes hos flera slagten inga veck (Trichop- 

 teryx y Catops, Scaphidium) ; hos andra eger andra 

 stycket ett sadant, fornamligast hos Curculioniderna. 

 Hos dessa (Calandra Palmarum) loper ett konkavt 

 veck langs efter V. scapularis , ett konvext langs 

 efter yttre grenen af V. externo-media , anda till 

 densammas midt. Derifran utga tre veck: ett kon- 

 vext till V, scapularis och anda till andra viknings- 

 punkten pa densamma. Det andra afven konvexa 

 vecket finnes pa inre kanten. Det tredje konkava 

 loper afven mot inre kanten, men i sned riktning, 

 vandt mot vingbasen. Ep tredje klass af vingar 

 eller sadana, hvilka icke aro brutna eller forsedda 

 med tvarveck och pa hvilka nerverna icke ega nagra 

 leder, forefinnas t. ex. hos Buprestiderna. Denna 

 vikning sker endast efter langden , med undantag af 

 analvecket. Hos namnde grupp finnes da V. mar- 

 ginalis och scapularis liggande tatt bredvid hvaran- 

 dra. V* mediastina felas, afvensom kantfaltet, ett 

 temligen smalt yttre mellanfalt, ett stort inre mel- 

 lanfalt, som upptager vingens storsta del och derfore 

 innehaller grenar fran mellannerven; ett temligen 

 stort bakfalt, som genom en delad gren skiljes i 

 tva delar, af hvilka den yttre ar ganska smal. Un- 

 der hvilan ar endast det inre bakfaltet omviket. Det 

 yttre mellanfaltet visar ett svagt konkavt langs efter 

 gaende veck, sa att den yttre mellannerven narmar 

 sig kanten. Djupare ar vecket i mellanfaltets spets- 

 del, hvarfore vingen vid den tillbakalopande delcn 



