17 



och nagra dagar innan hudombytet ar omgifven af 

 ett veck af den gamla larvhuden. Dessa hudveck 

 med sina tracheer, hafva mycken Iikhet med bak- 

 kroppens galar, hos i ratten lefvande Neuropter- 

 larver, och blifva slutligen de ulbildade Insekternas 

 vingar, hvilkas utvidgning vid forvandlingen hufvud- 

 sakligen frambringas genoru tracheerna, som i stallet 

 att utvidgas, sasom de, bvilka befinna sig innti 

 kroppen, forlangas och fora en blodsti 6m , befor- 

 drande deras utbildning till vingar. Denna for- 

 langning, sa val som fracheernas utvidgning i det 

 inre af kroppen, ar en foljd af Insektens starkare 

 anstrangningar under andandet. Ofver luftsackarnes 

 nytta anser Forf. svart att gifva nagon nojaktig for- 

 klaring. Han antager emellertid den af HUNTER 

 yttrade asigten som riktig, att blasorna hufvudsak- 

 ligen ijena for Insekten, att under flygten efter godt- 

 flnnande forandra sin specifika tyngd och salunda 

 kunna minska den muskelanstrangning, som under 

 denna rorelse eiTordras. For att vinna narmare 

 upplysning har Forf. undersokt de olika klasserna 

 af Ryggradsdjuren och visar, att blaslika respirations- 

 organer val forekomma hos alia klasser, men att 

 foglarne i detta hanseende framte den narmaste 6f- 

 verensstammelsen med insekterna, afvensom att sa- 

 dana foglar, som sakna formagan att flyga , ega 

 mindre utvecklade respirationsorganer. Sistnamnda 

 forhallande eger rum icke allenast hos de insekter, 

 hvilkas bada kon aro vinglosa , utan afven da det 

 ena konet ar forsedt med vingar, men dessa saknas 

 hos det andra, finnes hos de forstnamnda alltid blas- 

 lika tracheer, hvaremot dessa hos de sednare endast 

 aro greniga. Detta, som gifver stod for slutsatsen 

 om bruket af blasorna, bekraftas afven genom en 

 iakttagelse ofver det satt, hvarpa Tovndyfveln beredcr 

 Prof. Bohemans Arsb. 1847, 1848. 2 



