23 



ske, om den vore innesluten i karl; 4) vid insprut- 

 ning i ryggkarlet af fiirgadt fluidum, utgjnter sig 

 dctta emellan de in re delarne och fargar dessa, 

 utan att fordela sig i forgrenade karl ; 5) da man 

 oppnar en insekt, som langre tid legat i sprit, fin- 

 nes vanligtvis blodet hoprunnet i St or re massor emel- 

 lan organerna; 6) vid mikroskopiska undersokningar 

 ser man blodstrommarne ofta for andra plats och 

 riktning, och 7) forbjuder fordelningen af luftkar- 

 len, afvensom musklernas beskafTenhet, hvilka icke 

 aro forenade genorn en cellvafnad, antagande af blod- 

 karl. I kroppens bihang, benen, antenneina, vin- 

 garne o. s. v. maste blodomloppet ske genom andra 

 medel, ty de fian ryggkarlet i kroppen utgaende 

 blodstrommarne kunna icke inverka pa forstnamnde 

 delar. Rorande benen bekraftar Forf. von Behns 

 iakttagelser, att i dessa en sarskild cirkulation eger 

 rum, och att i benens ofra del finnes ett e2fet knol- 

 formigt pulserande organ, hvilket sasom en pump- 

 stang flyttar sig upp och ned. Da det ar i rorelse, 

 orsakar det en liflig stromning, hvilken nedstiger i 

 ett smalt rum vid ytlre och framre sidan, och lang- 

 sammare ater uppstiger i ett storre rum vid in re 

 och bakre sidan. I tarserna mtranrfer endast en 

 liten blodstrom, innehallande fa blodkulor, hvarfore 

 den ar svar att upptacka. Hos nagra Aphis-artev 

 visade sig mer an 100 pulsationer i minuten. Dessa 

 pulsationer ega nemligen rum, da benen aro i ro- 

 relse, och fortfara nagon tid sedan dessa ater aro 

 stilla. Afven hos nyklackta deader anmarkte Forf. 

 det pulserande organet, afvensom blodkulor, samt 

 observerade cirkulationen i tarserna, da dessa voro 

 i rorelse, hvaremot den icke kunde upptackas da 

 de voro stilla. Hos andra Insekter syntes icke rin- 

 gaste spar af detta organ; men Forf. anser likval 

 troligt, att hos dessa finnes en annan motsvarande 



