24 



bil doing, I anteiinerna kunde Forf. endast se blod- 

 stromninsfen i forsta letlen. I vingarne fanns den 

 ofverensstammande mcd den beskrifning Carus med- 

 delat, men hos Phryganea grandis visade sig tvenne 

 strommar pa bad a sidor om hufvudnerven , en in- 

 och en utstrommande. Vid basen af analbihangen 

 hos larven af Ephemera diptera upptackte Forf. eit 

 eget hjerta for dessa delar, hvilket liknar en kam- 

 mare i ryggkarlet samt ligger tatt intill detsamma, 

 men svarligen eger sam man hang dermed , da dess 

 rorelser aro kraftigare oeh hastigare samt upphora 

 under det ryggkarlet fort far att pulsera. Denna del 

 synes forsedd med en enkel klaff, fastad pa en an- 

 nan sida an ryggkarlets, sa att vatskan vid sam- 

 mandragningen och utvidgningen rorer sig i motsatt 

 riktnin<j. Analbihangen aro lan^sefter delade °e- 

 nom en hudartad skiljoviigg oeh blodet instrommar 

 i ett trangre samt flyter tillbaka genom ett annat 

 storre rum. Mem. cour. et Mem. des sav. etrang. 

 XIX, p. 3. 



Till ett annat resultat bar Blanchard kommit 

 genom sina undersokningar om blodets omlopp hos 

 Insekterna. Han yttrar derom : ett enkelt rnedel att 

 iakttaga blodomloppet ar insprutning af fargade vat- 

 skor. Sker insprutningen genom ryggkarlet eller 

 genom de fria rum men (lacunen), fylles hela cir- 

 kulations-systemet deraf Alia luftroren fargas, men 

 icke det ringaste af det fargade amnet intranger i 

 deras inre delar. Forf. slutar haraf: att blodet ror 

 sig emellan bada de hinnor, mellan hvilka luftkar- 

 lens egna spiraltradar ligga. Derigenom kommer 

 blodet i bestandig beroring med den luft, som in- 

 neslutes i luftroren, och blodets forandring for- 

 siggar, likasom hos de med lungor forsedda dju- 

 ren. Forf. yttrar vidare: da man pa en insekt gor 

 insprutning genom ryggkarlet, sa utt ranges vatskan 



