29 



likval forhallandet icke vara sadant hos det djur, 

 livars in re delar ban beskrifvit. Han anser emel- 

 lertid myggans manga magar genom deras physio- 

 logiska vcrkningar och deras bildning i nagon, ehuru 

 ringa , man ega Jikhet med de idislande djurens. 

 Inre hinnan pa myggornas magar ar ojemn , sasom 

 de storre djurens, oeh fodan genomloper icke dessa 

 blasor sasom en siinpel kanal, hvilket ar vanliga 

 forhallandet, utan den in fores ater i magen genom 

 ett sarskildt ror. Den qvarstannar der langre eller 

 kortare tid oeh undergar en slags beredning, hvar- 

 efter den uttommes genom samma ror i tarm- 

 kanalen. Fodan aterkommer val icke i munnen, 

 men den undergar i magarne en viss forandring, 

 ty de delar man upptacker i tarmkanalen aro myc- 

 ket smarre an de som forekomma i ma<jblasorna. 

 Under deras forsta tid foda sig, som bekant ar, 

 de idislande djuren endast af mjolk, samt idisla da 

 icke, hvarfore deras vom da ar liten. Samma for- 

 hallande eger rum med myggans unga larrer. Da 

 dessa straxt efter utklackningen utur agget endast 

 fortara nastan flytande amnen, aro magarnes funk- 

 tioner nastan inga, och dessa organer aro vid denna 

 tidpunkt endast rudimentara. Sjelfva thorax, hvar- 

 uti de hafva sit t lage, ar proportionaliter mycket 

 mind re an hos de aldre larverna. Om det sale- 

 des icke ar en fullkomlig likhet emellan de bias- 

 form iga magarnes funktioner hos myggorna och 

 magarne hos de idislande djuren, torde icke kunna 

 nekas, att det finnes nagon analogi dem emel- 

 lan. Det torde afven bora anmarkas, att myg- 

 gornas magar aro alldeles analoga med samma or- 

 ganer hos de polygastriska infusorierna. Compt. 

 Rend. XXV. p. 589. Ann. Nat. Hist. N. S. I. 

 p. 242. 



