232 



i larvernas boningar, merendels emellan bark, mossa 

 eller i jorden. Afven pupporna framte kigeDtiog 

 eget i sin form. Fjarilarne, som endast hafva en 

 generation, hdra, i anseende till deras lancettformiga, 

 langfransade bakvingar, till de lagsta formerna bland 

 Tineacece. Linnea Entom. II, p. 234. Tab. 2. 



Under titel "Die Gattungen der mit Augen- 

 deckeln versehenen blattminirenden Schaben" hafva vi 

 af Zeller fatt emottaga ett vigtigt bidrag till kan- 

 nedomen af hithorande sma, ofta genom sin farg- 

 prakt utmarkta fjaril-arter. Hnru foga de minsta, 

 efter utseendet hvarandra narstaende Tineid-slagtena 

 ega ofverensstammelse, bevisas deraf, att Forf., efter 

 lang betanketid, icke kunnat paflnna nagon lampli- 

 gare indelning, an den soni titeln anger, ehuru 

 likval icke nagot af de uppgifna tvenne kannemar- 

 kena tillkomma alia. 6gonlock af enalianda be- 

 skaffenhet eger det hogre staende slagtet Calantica, 

 livaremot den akta blad m i ne rand e Tischeria knappast 

 ar forsedd med nagonting, som dermed ar analogt. 

 Bladminerare finnas afven bland de hogre staende 

 Tineerna, t. ex. Gelechia och Gracilaria, da deremot 

 larven till det med fnllstandigt ogonlock forsedda 

 och otvifvelaktigt hithorande slagtet Bucculatrix icke 

 minerar, titan lefver fritt pa bladen. Icke mind re 

 olikhet framte hufvudets delar, vingnerverna, de 

 fullbildade insekternas teckningar och larvens skap- 

 nad. Allt detta vistir, att dessa sma djur icke sta 

 hvarandra sa nara, att de kunna uppstallas i en 

 enda familj. De af Forf. uppstallda 8 genera blefvo 

 af Treitschke och Duponchel forenade med Ela- 

 chista. Stephens fordelade denna grupp i slagtena 

 Microsetia, Aphelosetia och Argyromyges, och Forf. 

 uppstallde den forr i trenne slagten, Opostega, Lyo- 

 netia och Tischeria, men har nu vid narmare gransk- 



