*57 



framat straekt. De hemta sin Coda af parenchymct, 

 hvaruti de utata runda flackar. De kunna icke ga 

 pa ytan oeh lenma saledcs ej det blad, hvaruti de 

 aro fodda, R)P ran de iiro fullvaxta, da de ata sig 

 lit, nedkrypa i jorden ungefar 1 tum ocli spinna 

 omkring sig en hylsa, samt utklackas foljande ar, 

 kort fore den tid da larven traffas. Den erhallna 

 arten karakteriseras salunda: Fenusa (Jlmi: nigra, 

 nitida, tibiis 4 anterioribus apiceque femorum 2 an- 

 ticorum pa 11 id is; alis fuscis, pellucid is, nigro-fusco 

 nervosis; antennis linearibus, articulis 9, nullis obli- 

 quis. Long. 4 iniliim. cum alis 5. Tibiae postiea? tu- 

 rn id iuscula:, crebre brevipilosae, quae strnctura notam 

 forsan genericam praebet. Forb. ved Skand. Naturf. 

 4 mode, p. 240. 



Om larven till Lyda inanita bar West wood 

 an fort: att den lefver pa tornrosbuskar, bvarest den 

 pa ett eget salt omklader sig derigenom, att den 

 sparar kanten pa bladet, hvaraf den ater, samt hop- 

 rullar densamma strutlikt. Pa sadant satt uppstar 

 en valsformig hylsa, hvaruti larven vistas, och som 

 samman hanger med det blad, hvaraf den ater. Da 

 ett blad ar fortardt, afbites kanten pa ett annat, 

 som fasles vid hylsans ofre anda. Hylsan till en 

 fullvaxt larv ar 2 tum lang och bestar alltid af flera 

 blads kanter. Larven traffas fran slutet af Juni till 

 slutet af Juli pa olika tornros-arter. Garden. Chro- 

 nicle. N. 42, p. 684. Ann. Nat. Hist. XX, p. 437. 



Tischbein bar upplyst, att Cephus pygmceusUrocerata. 

 Linn, ar hanen och C. spinipes honan till samma 

 art. Stett. Ent. Zeit. 1848, p. 160. 



Utvecklingen af Xiphydria bar af W est wood Metamor- 

 blifvit beskrifven, och anser ban detta slagtes upp- 

 tagande bland Uroceraia vara naturenligt. Forf. ve- 

 derliigger afven grundligt Spinot.AS pastaende, att 

 Prof. Bohemans Arsb. 1847, 1848. if 



