305 



de icke allmunnare jemte lionorna observeras. Or- 

 saken hartill utrecldes under Forfrs vistande pa fjellet 

 Stora Oive, pa hvars spcts otaliga mygghonor fore- 

 koinmo, utau att en enda liane kunde upptackas. 

 Der hordes nemligen uppe i Juftcn elt starkt sjun- 

 gande ljud, som vicl efterseende befanns framkalladt 

 af mygghanar, hvilka lika svafvande moln i sarskilda 

 flockar dansade och vicl niirmare granskning befun- 

 nos nastan uleslutande bildade af lianar. Dessa vistas 

 saledes liksom Chironomernas, for sig afskiljda, hogre 

 upp i luften, der de, saideles emot aftnarne, an- 

 stalla dansar och genom sitt vingljud upplocka de 

 lagre ned lefvande lionorna, bvaraf en och annan 

 emellanat infinner sig och deltar i dansen. En an- 

 nan omstandighet i dessa insekters historia bor af- 

 ven anmarkas. Del ar bekant, att Lemlarne, Gras- 

 hopporna och Trollslandorna vicl deras sa kallade 

 tag atfoljas af taliika rofdjur, som frossa pa dem. 

 Ett dylikt forhallande intraffar afven med de egent- 

 liga Stickmyggen (Culex), Knotten (Simulia) och 

 Svidknotten (Ceratopogon). Myggorna ega, utoni den 

 i en foregaende uppsats af Forf. omnamnda Tachy- 

 dromia Macula, icke mind re djerfva och sluga for- 

 foljare i tvenne rofflngor, Cordilura hcemorrhoidalis 

 och Hormopeza oblitterata, hvilka till och med in- 

 tranga i talten och Lapparnes kator, for att bemak- 

 tiga sig de knott, som der infunnit sig. Dessa flugor 

 springa sokande omkring, och nar de nalkas ett 

 knott, kasta de sig hastigt och vanligen fran sidan 

 ofver detsamma, samt fasthalla och utsuga det. Har- 

 under gor knottet, oaktadt af rofflugans storlek och 

 med stickande sugror, intet forsok att forsvara sig. 

 Af Hormopeza, hvaraf forut endast trenne hon- 

 exemplar blifvit funna, antrafFades en slor mangd 

 individer af bada konen i narheten af floden Sidos- 

 Prnf. Bohcmans Ar.sb. 1847, 1848. 2° 



