310 



ningen gallutvaxter, ega nice] dessa endast en min- 

 dre likhet. Forf. atskiljer de manga hithorande 

 olika bildiiingarne i foljande former: a) Sack form 

 (Sackform). Dessa kunna endast i anseende till de- 

 ras dppning foras hit. I alia andra hanseenden 

 utgrira de en egen bildning. b) Kapseljorm (Kap- 

 selformX Dessa synas salunda uppkomma, att insek- 

 ten bigger sina agg i blomkalken pa leguminosoe 

 eller i fruktninnena pa umbellater, hvarigenom dessa 

 sednares parvis hopsittande fro eller de forras blom- 

 blad dramas tillsammans oeh erhalla en blasartad 

 form oeh en abnorm fa irg. I sinom lid utkryper 

 insekten genom bladens eller fronas ofra samman- 

 fogningspuukt. c) Fjallform (Schuppenform) en sam- 

 mansattning, sum fullkomligt liknar kottar oeh enligt 

 Forfls formenande uppstar derigenom, att myggan 

 1 agger sina agg vid basens insida af de ofversta 

 bladen (ieke » knoppens centrum), hvarigenom dessa 

 sma binds utveckling ieke fdrhindras, men val de- 

 ras norma la bildning, sa att de vaxa lika breda 

 som langa, blifva hoptrangda oeh lagga sig ofver 

 hvarandra. Emellan tvenne sadana blad ligger lar- 

 ven. d) Bladtofsar (Blatter schopfe). Dessa uppkom- 

 ma derigenom, att insekten lagger sitt agg i centrum 

 af en terminalknopp, till folje hvaraf de tvenne in- 

 nersta bladen ieke vidare utvecklas, utan forenas 

 oeh bilda larvens boning. De yttre bladen vaxa 

 deremot, om oeksa ieke till normal storlek, oeh 

 sammantrangas, sa att spetsen af grenen ieke kan 

 vidare skjuta. e) Pasform (Taschenform). Dessa sy- 

 nas uppkomma derigenom, att myggorna lagga flera 

 agg vid insidan af basen af de tvenne ofverst sit— 

 tande bladen. Dessa sluta sig da med kanterna tatt 

 till hvarandra, oeh den breda bladytan utvidgar sig 

 gallknolslikt oeh blir understundom hard. Aro vax- 

 ternas blad besatta med har, sa hopa sig dessa Tilt- 



