312 



forekomma, de vaster hvarpa de lefva, hvarjemte 

 han redogor for deras utbredning i Schweiz saint 

 beskrifver dessutom 17 forut okanda alter. Forf. 

 anfor afven de vaxtarter, hvarpa Gallmyggorna lefva, 

 utgorande 56, hvaraf en tillhor Acotyledoncs, 8 Mo- 

 nocotyledones och 48 Dieotyledones. Anmarknings- 

 vardt ar, att af de sa talrika Gallsteklarne sa fa 

 finnas pa samma vaxter med Gallmyggorna, att en- 

 dast 4 vaxter hittills aro kanda, hvarpa galldjur af 

 de olika klasserna forekomma, likval (inner man 

 dessa liktidigt pa samma in divider. Den vaxt, hvil- 

 ken lemnar foda at de fiesta Gallsteklarne, nemligen 

 eken, synes alls icke vara angripen af Gallmyg- 

 gorna, bvaremot de af dessa sednare mest omtyckta 

 trad, salgen och boken, icke angripas af de forra. 

 Neue Denkschr. d. Schweiz. Gesellsch. IX cum Tab. 

 2 color. 



Ibland de vaxter, som erbjnda rika till fallen 

 till Entomologiska iakttagelser, intager Inula Brit- 

 tanica ett utmarkt ruin. En af de mest i ogonen 

 fallande mi6sbildningar, som frambringas pa denna 

 vaxt genom dess gaster, aro de lemligen stora gall- 

 knolar, som foretradesvis traffas pa stjelken, men 

 afven nagon gang under jorden pa rotternas ofra 

 del, deremot sallan pa blomkalken. Anda fran Juli 

 manad till sent pa hosten varseblifver man sadana 

 gallvaxter, hvilka vid deras fullstandiga utveckling 

 ega temligen olika storlek, fran och med en arts till 

 och med en storre bonas. Deras form ar vanligtvis 

 rundt iiggformig. Fargen, da de aro fastade pa 

 stjelken, grdn, de underjordiska deremot hvita eller 

 rodaktiga, nagon gang karmosinroda. Hvardera eger 

 inuti en enda oppning. Invanarne i dessa gallvax- 

 ter aro flera. Loew har no utredl, att det djur, 

 som fororsaka dessa, tillhor en Cecidomyia, som han 

 han benamnt C. Inulce, samt att de paras iter, som 



