27 



Rorande de fossila Libellulidcp, som forckomma 

 vid Oeningen och Radeboj, hafva flera upplysningar af 

 Heer blifvit lemnade. Dessa djurs larver tillhora de 

 allmannast forekommande individerna vid forstnamnde 

 stalle, hvaremot de belt och ballet saknas vid det 

 senare. De upptackta larverna tillhora 9 arter och af 

 dessa 7 slagtet Libellula, en Aeschna och en Agrion. 

 De senare forekomma endast i enstaka exemplar, hvar- 

 emot Libellula-larverna traffas i stort antal af under- 

 stundom 100 stycken, liggande bredvid hvarandra pa 

 samma stenskifva. Markligt ar, att Iran Oeningen annu 

 ingen enda utbildad Libellula ar kand, hvaremot 4 

 Agrioner och 2 Aeschner der blifvit funna. Orsaken 

 hartill anser Heer bora sokas deruti, att Agrion-lar- 

 verna lefva i flytande vatten och smarre backar, da 

 deremot Libellula-larverna uppehalla sig i stillastaende 

 vatten och sjtiar, afvensom deruti, att de utbildade 

 Agrionerne merendels langsamt flyga ikring i narheten 

 af vatten och derfore lattare kunna falla deri, an de 

 hastigt flygande Libellulse, hvilka dessutom ofta aflagsna 

 sig fran vattnet och kringsvarma i skogar och pa hoj— 

 derna. Libellula-larverna fran Oeningen, afvensom de 

 utbildade individerna fran Radeboj, sta ganska nara 

 nu lefvande arter, hvaremot bland Agrionerna en egen 

 afdelning forekommer, som nu icke finnes och som bil- 

 dar en ofvergang emellan Agrion och Calopteryx. 

 Mitth. Naturf. Gesellsch. in Zurich. II heft. p. 52. 



Enligt hvad Heer meddelat, aro myrorna bland 

 de talrikast forekommande fossila insekter vid Oenin- 

 gen och Radeboj och erbjuda i geologiskt hanseende 

 atskilligt som fdrtjenar uppmarksamhet. Nastan alia 

 fossila myror aro bevingade, hvaremot af de kOnlOsa 

 endast tvenne individer blifvit funna, ehuru neutrerna 

 otvifvelaktigt afven i fornverlden utgjort storsta antalet. 

 Orsaken hartill ar likval latt att utreda. Endast de 

 vingade myrorna hafva kunnat lyfta sig i luften och 



