1 1 8 



\\ langdgrader bstligare, 96 arter o. s. v. Samver- 

 kan af en lag temperatur och mindre lufttryck, iifven- 

 som bfverhufvud alia de hogre regionerna tillkommande 

 egenheterna, rnaste inverka pa djurens och vaxternas 

 utseende samt pa epokerna for deras framkomsl. liar — 

 vid visar sig en markvardig motsats emellan de bada 

 naturrikena med hiinsyn till fargerna. I stailet for alp- 

 blommornas lifliga, rena farger, utmarka sig de alpina 

 fjarilarne genom en matt och mork dragt. Ju hogre 

 upp desto mer ar den svarta fargen radande. Kli- 

 matets varnie och lifligare farger, kbld och mattare 

 samt morkare farger sta saledes i ett visst forhallande 

 till hvarandra. Rorande olikheten af de Stal|en, hvarpa 

 fjarilarne flyga , anfores, att lokalernas torra eller 

 fuktiga beskafTenhet harvid utgoia vigtiga elementer. 

 Skogsangar och vaxtrika sluttningar aro i allmanhet 

 fjarilarnes karaste vistelseorter, sardeles sadana, hvilka 

 alls icke eller endast en gang om aret afslcls. En 

 ganska egen och rik fauna ega sumpiga an gar och 

 mossar. Icke fa fjarilar synas har finna de nodvandiga 

 behofven for sitt lif. Efter den i manga hanseenden 

 intressanta inledningen, hvarutur har endast nagra korta 

 utdrag kunnat meddelas, foljer en upprakning af alia 

 i Tyskland funna dagfjarilar, hvarvid noga angifves 

 de lokaler, der de blifvit triifTade. Af de for hvarje 

 tribus anforda allmannare meddelanden torde foljande 

 fbrtjena uppmiirksamhet: Nymphalidce med 4(3 arter 

 utgora nara | af Tyska dagfjarilarne. Vanessa-arterna 

 aro till en del utbredda ofver hela verlden och iiro 

 foga bundna vid bestamda regioner. Salyridce ar en, 

 genom egenheterna i deras utbredning, saideles intres- 

 sant grupp. Endast fyra af hithcirande 49 arter (oie- 

 komma bfverallt. De aro Ofvervagande bergs- och mer 

 an halften alpinska arter. De hafva saledes sitt mi- 

 nimum pa laglandct. Kring Homburg finna* endast 

 9, i Schlcsvvig-llolstcin och vid Wismar 10. Deras 



