t*5 



skadlig fur yinstockarne. Honan lugger straxt oftei* 

 parningen 20 — 30 gulgrbna iigg i de sig utvecklande 

 blommorna, ett eller hdgst tvenne i hvarje. Efter 8 — « 

 12 dagar utkomma larverda, hvilka forst fortara iigg- 

 skalen, hopfasta sedan genom fina tradar flera blom- 

 mor och omspinna sig med en tat vafnad, hvarigenom 

 de skyddas for fiender och ovader. Mot slutet af Juni 

 aro de fullvaxta och inspinna sig till puppor under 

 bark pa gamla vinstockar eller vid grenarnes faste. 

 Efter ungefar en manads forlopp utklackas fjarilarna, 

 som nu lagga sina iigg pa de annu ej mogna druf- 

 vorna. Da larverna framkomma, angripa de de grona 

 baren, samt ata sig in i de mogna, hvilka de alldeles 

 fdrstora. Sitzungsb. d. Kajs. Acad. 1850, .2, p. 89. 



»An attempt at a Systematic Catalogue of the Tiaeid*. 

 British Tineido3 and Pterophorido3» by Stainton. Lon- 

 don 4849, 8:o, ar Ref. endast till titeln bekant. 



Vi hafva ater att anmala en vigtig afhandling af 

 Zeller rdrande en af de svarutreddare grupperna bland 

 Microlepidoptera, nemligen »Beitrag zur Kenntniss dev 

 Coleophorem. Ibland Tineidernas sista afdelning bildar 

 Coleophora ett pa alia sidor val begransadt slagte. De 

 hithorande arterna aro under larvtillstandet, da de lefva 

 af blad, egentligen minerare och hemta da endast sin 

 fbda af diachymet. Understundom bebo de en rdr~ 

 forraig hylsa, hvilken de, liksom de akta sackdragarne, 

 fdra omkring med sig, och fasta sig vid bfvergangen 

 till puppa med dess framre anda, for att sasom fjarilar 

 utkrypa genom den bakre. Co/eopAora-larverna aro 

 forsedda med 1 6 fotter och likna till formen andra 

 sackdragare. Deras puppor afvika likval betydligt fran 

 de senares, genom ving-, antenn- och benskidornas 

 langd. De utbildade fjarilarne, karakteriserade genom 

 deras smala, lancettlika, med l§nga fransar forsedda 

 bakvingar, sasom tillhorande en af de lagre Tineid- 

 Prof. Bohemans Arsb. 1849, 1850. 4 ° 



