152 



ammorna, afveko frSn de honor, som kunde para sig, 

 genom aggstoekarnes bildning och isynnerhet genom 

 bristen pa receptaculum seminis. Den anatomiska un- 

 dersbkningen af flera vinglosa individer af Psyche gra- 

 minella och Talwporia nilidella adagalade likval ett 

 motsatt fbrhallande, eller att alia utan undantag voro 

 forsedda med fullt utbildade, till parningens verkstal- 

 lande lampliga kbnsorganer. For bfrigt forefunnos emel- 

 lan de tvenne slagtena betydliga olikheter i genitalier- 

 nas byggnad. De med sex ben, ledade antenner och 

 sammansatta bgon forsedda honorna af Tala'poria m- 

 tidella aro utrustade med ett langt, fint agglaggnings- 

 ror, hvilket bestar af tva cylindrar, hvilka kunna, som 

 lederna i en kikare, in- och utdragas. De racka, dS 

 de aro indragna, till midten af 3:dje segmentet fran 

 apex, och stodjas inuti af 6 ianga, fina, hornaktiga 

 ben. Fyra af dessa omgifvas vid deras framre anda 

 af muskel-ror samt kunna genom desarnmas samman- 

 dragning skjutas bakat, hvarigenom det indragna 8gg- 

 laggningsroret framtrader utur bakkroppen. Genom hela 

 rbrets langd g§r en fin kanal for aggens utslappande, 

 och befinner sig densammas oppning vid rbrets trub- 

 biga anda. Annorlunda fdrhaller det sig med de mask- 

 lika honorna af Psyche graminella, De ega hvarken 

 fullkomliga ben, ledade antenner eller tydliga bgon. 

 Agglaggningsrbret felas helt och hallet och bppningen 

 befinner sig i sista abdominal-segmentet. Vid sa full- 

 standigt utbildade genitalier maste tanken pa tillvaron 

 af ammartade individer fbrkastas, Det synes saledes 

 atersta att antaga en spontan utveckling af aggen, 

 likartad med den som fbrefunnits hos andra fjaril- 

 honor. Men denna Ssigt motsages af en annan hufvud- 

 lag i utvecklingshistorien och maste sa lange fbrnekas, 

 tills mbjligheten af en villfarelse eller fbrvexling helt 

 och hallet blifvit utesluten. Anda dittills aro iaktta- 

 gelserna, att larver utvecklat sig utur obefruktade agg. 



