m ) IBS c 



Cobolt och Magnefium halla Ifven jarnet en- 

 yiit qvar. Man har likval ej Snnu af rent j&rn 

 kunnat frambringa nagon af defFa metaller > fa- 

 Jedes kan meningcn ej fu]lkomligt bevifas. Na- 

 gon annan merall mafte aTven yara tned, iom 

 hindrar deify metallers forbrannipg, gjor deni 

 fmidiga, hardfmaltare och tyngre an jarn, ftar 

 emot calcination och fSllas ej af Zinjc. 



3:q Nickel^ Cobolt och Magnefium aro 

 jilla ftrangfmalte, da $e Sro friade fran arfenik; 

 forenas JDegjarligt rned arfeniken , oah lyda ej 

 magneten nar den i vifs mangd Jr nSrvarande; 

 de kunna fvarligen frias fran jari> ,, (a yida in- 

 gen annan metall drages af magneten ; aro mer 

 och raindre fm;4iga; och falla mattade filfver- 

 folutioner. De kunna likvil genom atfkilliga 

 egenfkaper latteligen fkiljas fran hvarannan. 

 Magnefium fkiljes genom fin gravitas fpecifica, 

 6^850, fran de andre. Nickel och Cobolt aro 

 fvarare at fkilja fran hvarannan, halft de afven 

 pftaft aro med hvarannan blandade. Da de blif- 

 yit fran hvarannan renade , gifyer Nickel a!4rig 

 med ren arfenik blatt glas ; aldrig fympa.theti(kt 

 blkk; aldrig rod folution med fyror, ej eller 

 gjer Cobolt gron j renad^ nickel kan hopfmal- 

 tas med filfyer, men ej Cobolt; at pnecipitera 

 uploft filfver behofves dubbelt fa mycket nic-^ 

 kel fom Cobolt, och fa yidare. 



At/killiga nyare hafv^ nekat at Cobolten 



flculle vara nagot riktigt metallifkt amne , erne- 



dan den Saxifka fa kallade Cobolt- Mulm j(kal 



M 5 ej 



