& ) 309 C & 



oek forlorat federmera en ymnoghet blod , (3* 

 vll vid fjelfva forlofsningen, Com genom af- 

 flaget; utomdefs minfkar mjolkcns affilande 

 Ifven blodmafTan; 2, vitnar ej altid en nagot 

 hog och full puls om en nirvarande inflam- 

 mation, utan blott om feberns hlftighet, nar 

 bloden ej ar uploft; 3 , om ock verkeligen in- 

 flammation vore, antingen i fethinnan eller lit 

 modern, fa kan dock foga nytta vantas af a- 

 derlatning, atminftone de fornyade; ty i fam- 

 ma man fom myckenheten af bloden minfkas, 

 i farnma man minfkas afven kraften uti blod- 

 klrlen, famt lifsandarna forfvagas, och kunna 

 (aledes ej hafva och refolvera dt ftockade; 

 defsutom plagar en fadan inflammation meren- 

 dels inom nagra fa ognablick ga ofver til ro* 

 ta, da aderlltning vift blefve fkadelig. De til- 

 fillen, da aderlatning kan tiftyrkas, lira fale- 

 des blifva hogft faliynta , men vore til Sfven- 

 tyrs forhanden : om hos en blodfull , fom hvar- 

 ken under forlofsningen , ehuru den varit fvar, 

 latit opna Idem , ej eller efterat haft nagon 

 {Srdeles blodmiftning, en verkelig- och tydc- 

 lig inflammatio uteri eller fuppreffio lochiorum, 

 hvarom jag redan talt, fkulle infinna fig; el- 

 ler ock, om nagon inflammatorifk feber, (aTom 

 pleurefie, peripneumonie etc. tilftotte; men da 

 haller jag tillika fore, at mera nytta vinnes 

 U 3 af 



karne utan drift; jag bar mer an ofta dymedelft 

 med god framgSng Idttat och paflcyndat forlofs* 

 uingeu. 



