27 



Klippekystvegetatioueu. 



Denne har jeg kun i ringe Grad haft Lejh'ghed til at 

 gjre mig bekjendt med, og det bliver derfor kun meget 

 sparsomt, hvad her meddeles. 



Som srlig karakteristisk for mere exponerede Klipper, 

 hvor Sprjtet fra Havet naaer op, kan fremhves Baccharis 

 dioica V.^), en mindre Busk med oprette Grene og smaa, 

 bredt spatelformede, opadrettede, glatte, glinsende Blade, samt 

 ErlthaUs fridicosa L., Jacquinia armillaris L., Borrichia 

 arborescens og i det Hele flere af de under Sandstrandsvege- 

 tationen nvnte Buske. Ogsaa Conocarims ereda L. , der 

 er saa hyppig i Laguner, findes ofte paa Klippebund eller 

 mellem strre Sten ved Stranden. Eggers regner endvidere 

 med til Klippekystvegetationen Plumieria alba L., Coccoloba 

 punctata L. , Elodendron xylocarpum DG. Af urteagtige 

 Planter ere navnlig Stenotaphrum americanum Schk., Faspa- 

 lum distichum L. og Sesuvium porhdacastrum L. almindelige og 

 linge hyppig i Form af lange Guirlander ned over Klipperne. 

 Ogsaa Euphorbia biixifolia Lam. kan fmdes paa Klippekyst, 

 saaledes hyppig paa Bermudas-erne. 



Paa mere beskyttede Steder gaa naturligvis mange 

 Arter, der ikke ere Halofyter, lige ned til Havet; saaledes 

 har jeg paa Water Island ved St. Thomas set Agaver, Kaktus, 

 Bromelia, Croto?i- Arier, Plumieria alba voxe i Havets umiddel- 

 bare Nrhed paa stejle Klippevgge. Smlgn. forvrig Eggers 

 i St. Croix' Flora pag. 53, hvor en Del mere eller mindre ud- 

 prgede Klippekyst-Arter nvnes. 



Mangrovevegetatioueu. 



Denne optrder overalt ved Kysten i Bugter og Ind- 

 skringer, hvor Havet er roligere, endvidere ved flere Ind- 

 ser med brakt Vand. de saakaldte Saltponds". Substratet 



') Angaaende dens Anatomi se Warming Halofytstudier Side 194. 



