84 



her var muldet og bld, men stenet og vist ikke synderlig 

 gunstig, thi Vegetationen var, skjnt ret hj, dog ingenlunde 

 tt; de fleste Steder kunde man gaa frit omkring. 



Hovedmngden af Trer udgjordes af Manchinil {Hippo- 

 mane), den Mulighed kunde tnkes, at Jorden var noget salt- 

 holdig, maaske fra den ikke fjrntliggende Christianssteds 

 Lagune; i ringere Mngde, men dog hyppig, forekom Kaiebas- 

 tret {Crescentia Cujet) og en Acacia (A.Lebbek?), og den 

 tynde Underskov dannedes isr af Randia aculeata, en 

 Croton-Art, nogle hje Grsser og Bromelia Pinguin, hvilken 

 sidste forekom ene i hele smaa Samlag. Desuden saas 

 nogle Lianer, af hvilke srlig nvnes Ahrus precatorius L., 

 hvis Fr ere de bekjendte rde Krebsejne", og nogle andre, 

 mindre Papilionaceer {Desmodium). Af disse Planter hrer 

 Hippomane hjemme ved Stranden, Crescentia forekom f. Ex. 

 almindelig i Krattet paa Orkanen" og kan saaledes, skjnt 

 den ikke saas ofte i det gte Grotonkrat, taale ret trre For- 

 hold, og Crofon, BromeUa og Randia ere xerofile. 



Denne lille Lokalitet har sin hiteresse derved, at den viser, 

 hvorledes de forskjellige Vegetationsformationer kunne blande 

 sig mellem hverandre. Forvrigt kan det bemrkes, at baade 

 Hippomane og Coccoloba uvifera kunne findes langt inde paa 

 en, hvad Brgesen har fremhvet. 



Den vestlige Del af St. Groix er mere opdyrket end den 

 stlige, mindre rig paa Grotonkrat, ja endogsaa paa sine 

 Steder (isr den nordvestlige Del) bedkket med gte Hj- 

 skov, af Eggers benvnet Eriodendron-Vegetationen, 

 efter et af de karaktergivende Trer: Eriodendron anfrac- 

 tuosum (omtalt under St. Thomas). Denne Skov, der 

 strkker sig omtrent fra Saltriver^) over Mount Eagle til 

 ens nordvestlige Punkt (Hams Bluff), have vi kun besgt 

 nogle faa Gange. 



Frste Gang kom vi dertil fra Ghristianssted , altsaa 



^) Se Kaai'tet i Eggers' danske Afhandling. 



