107 



smaa klleformede Haar, der gjre Indtryk af at vre Ud- 

 spilinger af Kutikula ovenover visse smaa Geller i Overhuden 

 (Fig. 6). Spalteaabningerne ligge paa begge Sider, have Bi- 

 celler og ligge i Flugt med Overhudens Yderside (Fig. e, 

 verst). Et ( to) Lag Palissader og et Svampvv, dannet 

 af 3 4 Lag afrundede Celler. 



Det mrkeligste ved dette Blad er imidlertid, at der i 

 Mesofyllet findes store, tyndvggede Rum af forskjellig, uregel- 

 mssig Form (Fig. 42a paa Tvrsnit, c,d,e (nederst) paa 

 Fladesnit). Fig. e viser , at de kunne vre meget lange , rr- 

 agtige, forgrenede, og at to kunne stde op til hinanden. 

 Ogsaa paa Tvrsnit ser man ikke sjlden, at de ere vide 

 Rr, der lbe ud og ind i Mesofyllet. (Dette kan ikke ses paa 

 Fig. ffl). Fig. (i (Fladesnit) viseret, der stder op til en Nerve; 

 indeni den ses et Indhold af en homogen, noget lysbrydende 

 Masse (mrk paa Fig. d) med forskjellige Huller i. Dette 

 Indhold er vistnok strknet Mlkesaft, og Hullerne maa 

 kunne vre fremkomne ved Strkningen. 



Czapek's^) Fig. 3 og 4 (Tavle II) giver et noget lignende 

 Billede af Sekretbeholdere hos Cahjstegia sepmm og Convol- 

 vulus tricolor som vor Fig. 14 af Evolvidiis, dog er at mrke, 

 at i sidste Tilflde mangle de saakaldte Nebenzellen", 

 o: Geller af Mesofyllet, der srlig slutte sig til Beholderen. 

 Saadanne findes i Gzapek's nvnte Figurer. 



Loranthus emarginatus Sw. fra St. Groix. (Se Fig, 43). 



Denne i Vestindien almindelige epifytiske Parasit er 

 anatomisk undersgt af Hr. cand. mag. F. Kl pin Ravn, 

 der velvillig har overladt mig sine Tegninger og Optegnelser. 



Bladene ere kortstilkede, kredsrunde, mere eller mindre 

 udrandede, ret tykke, glatte og helrandede. De ere skraat 

 opadrettede og desuden noget sammenlagte med Hovedribben 

 som Axe. 



') Czapek: Zui- Kenntniss des Milchsaftsystems der Gonvolvulaceen. 

 (Sitzber. d. kais. Akad. Wiss. in Wien. Bd. GIII. 1894). 



