40 



det Hele. Paa Marken skres Rorene med store Knive og bindes lier sam- 

 men i mindre Knipper, der atter lsses paa Karrer, forspndte med Stude, 

 som saa hurtigst muligt bringe Krene til Sukkervrket. Her knuses Rorene 

 mellem strke Valser, og den udpressede Saft samles i store Beholdere, me- 

 dens de faste tiloversblevne Rester af Rret, den saakaldte Magasse, trres 

 for senere at bruges som Brndsel. Saften koges nu, hvorved den befries 

 for en Del Urenheder og andet. Efter endt Kogning afkles den langsomt 

 og en Del udkrystalliseres til det bekendte Puddersukker, medens Resten bliver 

 tilbage i Form af Sirup (Malas). Som Biprodukt indvindes endvidere Rom. 



Fig. 8. Sukkervrk paa St. Croix. 



Efter An<ling pakkes Sukkeret i store Fade, der efter at have henstaaet 

 nogen Tid paa Riste, for at den sidste Rest af Sirup kan lbe af, ere fr- 

 dige til Afskibning. Paa denne Maade toregaar altsaa Sukkerfabrikationen 

 i Almindelighed paa Plantagerne. Som bekendt er der for en Del Aar siden 

 oprettet et Flleskogeri paa St. Croix, men det har ikke slaaet rigtig an. 

 Man havde tnkt sig, at de fleste Plantere vilde have bragt deres Sukker 

 til Faktoriet eller til Landstationerne, hvorfra saa den udpressede Saft i Rr- 

 ledninger bragtes til Fabriken. Men dels skal Sukkersaften lide ved at pas- 

 sere Rrene, dels arbejder Faktoriet efter Sigende for dyrt, saaledes at endog 

 Plantageejere, der bo umiddelbart op ad Faktoriet, se deres Fordel i selv 

 at fabrikere deres Sukker. Dog har Sukkerkogeriet, som ligger tt vest for 



