Familien Stiîbim, Ordènen Mycetim. Fftlgende Characteristik er 



vodfoiet: „S[)oris ovatis inuco involutis. Syn. Ciliciopodium Corda". 



Kickx: „Flore cryptogamique des Flandres", 1807. S. 313 

 ebaracteriseres KUvgten saaledes: „Stilbum Tul. Strome stipitiforme, 

 filamenteux, simple, portant a sa l>asr renilt-e des péiïtbèn's glo- 

 buleux, membraneux, a tbèques eu massue, allongées ou obovales, 

 à s])ores oblongues, uuiseptées; terminé au sommet par un capitule 

 conidifère, gélatineux-fluxile". 



Oui dt'ii eue af de to Arter, som beskrives, siger Forfattereu, 

 ;it den var uden Perithecicr, og om deu anden bemserker hau: 

 „Perithèces inconnus". 



Han har altsaa ikke selv iagttaget Pleomorpbien. 



S. 498 beskrives Stilbum fimetarium under Xavnet Helotium 

 fimetarium. „Sur les crottins des brebis". 



„Florule du Finistère" par Crouan 1867. S. 15 beskrives 

 to Arter, som ère knyttede til Excrementer af Pattedyr, nemlig: 



1) St. gîaucocephalum Cru. „Sur une crotte de renard". 



2) St. aureum Cm. „Sur une crotte de mulot". 



Fuckel: „Syinbola3 mycol." („Jabrb. des Nassauisch. Vereins 

 fiir Naturk.", 1869—70). S. 365 o. flg. omliandles flere Arter. 

 hvoriblandt : 



1) St. villosum Merat. „Auf faulem Kotb der Fûchse". 



S. 313: 2) Helotium fimetarium Pers. „An faulem Koth von 

 Hasen, Ëehen und Kùhen. Den scblauchtragenden Pilz habe icb 

 nocli niclit gesehen; da sich aber scbon ein Hymenium gebildet, 

 so zweifle ich niclit, dass spâter darauf die Scblauche erscbeinen 

 werden". 



Der er altsaa ligesaa lidt her som andensteds i Literaturen 

 givet Bevis for, at denne Form bor henregnes til Discomyceterne, 

 og den maa derfor indtil videre indtage den Plads, som Berkeley 

 og Broome bave auvist den. — Udlisevelserne i det ovenfor med- 

 delte Citât bar jeg selv foretaget. 



Vidensk. Meddel. fra den naturh. Foren. 1876. 15 



