228 



I Slutningen af Aaret 18 7 4 udsendte hau anden TJdgave af 

 „Epicr. System. Myc". Denne Bog frenistiller i eu Sum al vor 

 systeniatiske Viden oui Europas Hymenomyceter , og at Forfatteren 

 selv er den, soin siden Bulliard's og Perso on' s Bortgang bar 

 givet de allerfleste og vœgtigste Bidrag, det bek0ver jeg vist ikke 

 at nieddele. 



Den systématisée Bygning er i Hovedsagen lier den samme 

 som i „Systema mycologicum", I. Af de Forbedringer, hvilke dog 

 ère indforte (saavel i lste som i 2den TJdgave), maa paa dette 

 Sted foraemlig naevnes den, at Coprinus og Bolbitius ère ndskilte 

 som sseregne G-enera. 



I naevnte Vserks „Editio altéra", S. 17, characteriseres Slsegten 

 Agaricus saaledes : 



„Lamell8e membranaceœ , scissiles, acie acutse, persistentes, 

 trama subfloccosa cum bymenophoro infero concreta?. Vélum varimn, 

 at universale haud araneosnm. Sporse e sporophoris secedentes, 

 delabentes, hinc lamella? non cinnamomeo-pulTerulentae ut in Corti- 

 nariis. Fungi carnosi 1. membranacei, putresceutes nec exsiccati 

 reviviscentes". 



Skj0ndt Fries med megen Omhu bar gjennemgaaet Litera- 

 turen, saa bar ban desuagtet paa et Punkt ikke taget tilborligt 

 Hensyn til de Forfattere, som hau citerer. Jeg taenker ber paa 

 Angivelsen af Voxestedet. Saaledes vil det navulig sees ved at 

 sammenligne „Epicr." i na3Tute Betuiug med Berkeley, Cooke, 

 Crouau, Babenborst, Coemans, Quélet, Bolton, 

 Paul et et L éveillé o. s. v. , at en stor Del af de Arter, der 

 betegnes som knyttede til C4j0dniug, i Virkelighedeu ogsaa fore- 

 komme paa andet Substrat, og at xi, selv om Udtijkkene ,,duug", 

 „fimus", „stercus", „merda" etc. opfattes som betydende Excre- 

 meuter af Mammalia, for 0ieblikket kun kunne betragte folgende 

 som Pattedyrgj0duiugsformer : 



S. 47. „Tricboloma. Leucospori. Vélum obsoletum vel 

 tantum fioccosiuu fibrillosumve margini pilei adbœreus. Stipes car- 

 nosus, baud corticatus. H}inenopborum cum stipite contiguum, la- 



