290 



ning kort for Tldt0rmnelsen i Overenssteimnelse ; hos Ascophanus 

 ère de nemlig anbragte i 2 Eader, hos Peziza i 1. 



Ascophanus Bond. 



Ascoph. Holmskjoldii E. Ch. Hans. 



Sporocarpiuni siddende, skaalfomiet eller nsesten cyliudrisk, 

 smudsigt graaladent; Discus convex, vortet af de fremspringende 

 Àsci; Eanden uudviklet; Tderfladen nedad Siderne ujevn, ofte lidt 

 klidagtig. Discus 1 /o — 1 Millirn. i Diam. Mycélium traadfomiigt, 

 grenet, septert, nsesten farvel0st. 



Sporocarpierne frie, spredte. Asci stilkede, kelleformede ined 

 afsmalnende, afrundet 0verste Ende og med Antyduing af et rundt 

 Operculum. Hver indeliolder 8 Sporer. Sporebeer. Del c. 190^ 1., 

 45 n t. Sporae langstrakt ovale med ujevn Overflade, graagule, 

 hver indeholdende en Cellekjerne. 80 — 36 ij. 1., 15 — 16 p. t. I hver 

 Ende en lille rund Lap, hvorfra der udgaaer et Knippe af tynde, 

 tilspidsede Traade. Sporen saavelsom dens to Lapper ère omgivne 

 af et Hylster, hvilket ligesom de omtalte Vedhaengsdannelser er 

 fan 7 efrit og gelatin0st. Traadene forsvinde hurtigt i Vand, naar 

 Sporerne forlade Ascus; Hylsteret udbuldner da til et hetydeligt 

 Eumfang og flyder derpaa hen; men Lapperne hevares i de fleste 

 Tilfaelde. Paraphyses tyndt traadformede, septerte, i Spidsen under- 

 tiden Met opsvulmede, farvelose, af Lsengde med Asci, enkelte 

 eller grenede. Se Tavle VI, Fig. 1 — 8. 



Nogle faa paa gammel Kogj0dning (Nestveds Omegn) Juni 1875; 

 ret talrig paa et Stykke gammel Kogjodning (Kallehodstrand ved 

 Kj0benhavn) April 1876. Jod saavelsom Chlorzinkjod farver Ascus- 

 va?ggens nederste Del blaa. 



Denne Art er fornemlig maerkvserdig ved sine eiendomme- 

 lige Sporevedhâeng; den kommer herved i Virkeligheden til at 

 indtage en aldeles exceptionel Stilling iblandt Sla3gtens 0vrige Spe- 

 cies. Jeg har kaldt den Holmslcjoldii efter Forfatteren til det 

 beromte Yaerk „Beata ruris otia fungis danicis impensa". 



