B Kritik och "Kritik». 13 



Hr L. säger i sitt arbete sidan 13: »En jämförelse af 

 vår fauna med den Skandinaviska halföns försvå- 

 ras genom den utan tvifvel allt för trånga uppfatt- 

 ning af artbegreppet, so m, i öf verensstämmelse med 

 den franska »école nou velie», gör sig gällande i We- 

 sterlunds malakozoologiska arbeten, isynnerhet i 

 dem af senare tid. Man är här tvungen att utöfva 

 en kritik af arternas värde, en kritik, som dock är 

 ytterst vansklig, då man i de flesta fall ej har till- 

 gång till exemplar af arterna, utan endast är hän- 

 visad till de af författaren gifna, nästan aldrig af 

 figurer åtföljda diagnoserna. 1 följd af den af We- 

 sterlund hyllade uppfattningen af artbegreppet är 

 man nödgad att förhålla sig skeptisk gentemot 

 hvarje(!!) af honom uppställd art. Jag har därföre 

 i det följande såsom säker (»god») art upptagit en- 

 dast (!) sådana former, h vilka äfven(!) af andra för- 

 fattare (quique sint!) erkänts såsom sådana eller om 

 h vilka jag .sjelf varit i tillfälle att bilda mig ett om- 

 döme.» 



Herr L:s arbete är som sagdt värdefullt för landets fauna, 

 äfven genom det stora antal medhjelpare han haft (och upp- 

 räknar) och de offenthga samlingar han för sina lokaluppgifter 

 kunnat rådfråga. Det vore högligen att önska att någon eller 

 några ville utarbeta ett lika godt verk öfver samma ämne för 

 Skandinaviska halfön. Men då hans arbete icke innehåller nå- 

 got utom sitt syfte (molluskernas förekomstorter), känner jag 

 icke hvar och när han dokumenterat sitt berättigande att föra den 

 kritiska filen, då det gäller »uppfattning af artbegreppet», be- 

 dömande af artkarakterernas olika värde inom olika genera 

 eller andra af systematikens problem, hvartill fordras årslånga 

 trägna studier just af dessa och det icke blott vid studieföre- 

 målens geografiska periferi, utan äfven i deras centra. 



»I öfverensstämmelse med den franska école nouvelle», 

 säger Hr. L. Hvad skulle väl mina franska vänner säga härom, 

 de som anse mig vara ultralinnean i »uppfattningen af artbe- 



