34 N:o 5. Enist Häyrén. B 



kom rätt ymnigt, i synnerhet i den grunda vikens inre del. 

 Troligt är att arten finnes äfven annanstädes i bräckt vatten i 

 Hvittisbofjärds skärgård. 



Ruppia spiralis L., ny för provinsen, anträffades den 20 

 augusti 1901 invid Santakari, en af de yttersta hafsholmarna i 

 Björneborgstrakten. Denna växt förekom ymnigt på hård .sand- 

 botten, pä inemot 1 meters djup. Stället var skyddadt för 

 grof sjögång, ehuru vattnet där vanligen är i svallning. Ly- 

 ceisten I. Selin, som åtföljde mig under exkursionen, värden 

 som först observerade växten. — Samma växt fanns i mindre 

 mängd äfven invid Oudoursholm, ungefär 0,5 km från före- 

 gående ställe. 



Humiilus lupulus L. omnämnes såsom växande vild i Sat. 

 redan af Linné (Iter lapponicum, Carl v. Linnés ungdomsskr., 

 samlade af E. Ährling, sid. 199). Den uppgifves nämligen före- 

 komma mellan »Gjölbohl» (= Jördböle by i Sastmola?) och» Hvis- 

 bofjärd» »jucundo spectaculo vild, slåendes sig omkring aspträ- 

 den etc. helt artigt». Uppgiften har betviflats, troligen dock med 

 orätt. Vild humle linnes åtminstone på åtta ställen i Björne- 

 borgs landsförsamling, och mag. K. G. OUonqvist har funnit 

 sådan på två ställen i Hvittisbofjärd. Humlen anträffas vanli- 

 gen på små, mycket steniga grushöjder, som fordom varit själf- 

 ständiga holmar, men genom tillandning förenats med fastlan- 

 det; den uppträder vanligen någorlunda ymnigt, ställvis dock 

 skäligen sparsamt. Vegetationen på dessa »holmar» är oftast 

 mer eller mindre lundartad. 



Polygomim foliosum Lindb. fil. Denna karakteristiska Poly- 

 gon>t>n-aci växte sommaren 1901 i stor ymnighet på ömse 

 sidor om Kumo älf nedanför deltat. Troligen finnes växten äfven 

 längre uppåt älfvens lopp, ehuru den ej ännu var utvecklad, då 

 dessa trakter af mig undersöktes. De första, sterila exemplaren 

 togos i Torbonäs den 11 juli. Arten trifves på den lösa gyttjezon, 

 som vid de långgrunda stränderna, i synnerhet inne i vikarna, 

 ofta finnes mellan vattengräsregionen och den fastare delen af 

 stranden, som sällan öfversvämmas. Denna zon står vid högre 

 vattenstånd under vatten. Gyttjan är antingen bar eller mer eller 



